ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 236, 2010-06-16 09:30

זבולון אורלב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

זבולון אורלב: הנושא העומד על סדר יומנו הוא החינוך התעבורתי במערכת החינוך במדינת ישראל.

זבולון אורלב: הנושא הזה הוא נושא במעקב, קיימנו בו ישיבה בפתיחת שנת הלימודים לאחר שהתבשרנו שהרשות לבטיחות בדרכים קיצצה בתקציבה.

זבולון אורלב: התחייבנו אז לעשות ישיבת מעקב.

זבולון אורלב: בינתיים חבר הכנסת זאב בילסקי מחברי הכנסת החשובים והטובים שלנו, החרוצים והרגישים שלנו שיודע לעלות בכנסת את הנושאים שעומדים במקום הנכון בסדר היום הלאומי, העלה את הסוגיה הזאת לסדר במליאת הכנסת, נדמה לי שכבר בשבוע שעבר.

זבולון אורלב: מאחר והנושא הוא גם במעקב של וועדת החינוך, התרבות והספורט נתנו קדימות ליוזמתו הברוכה של חבר הכנסת זאב בילסקי.

זבולון אורלב: אנחנו גם נאפשר לו לומר דברי פתיחה.

זבולון אורלב: במסמך שהכין לנו מרכז מחקר ומידע של הכנסת, המסמך הזה הוזמן על ידי חבר הכנסת זאב בילסקי.

זבולון אורלב: חבר הכנסת זאב בילסקי הניח תיקון לחוק חינוך ממלכתי כדי לעשות חובה את החינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: המסמך הזה מפרט, אני מקוה שכולם יקבלו אותו, את הבעייתיות של החינוך התעבורתי במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אנחנו מקדמים בברכה את המנהל הכללי של משרד החינוך דוקטור שמשון שושני, במקרה נמצאים כאן עוד שני מנהלים כללים לשעבר, שמואל אבוהב שמכהן היום כמנהל הכללי של עמותת אור ירוק ועושה לדעתי עבודה מאוד חשובה לחברה הישראלית, עבודה ראויה להוקרה והערכה, והשני אני הדובר אליכם.

זבולון אורלב: אנחנו נאפשר לך, חבר הכנסת זאב בילסקי, לפתוח בדברים ולאחר מכן נקיים את הדיון.

זאב בילסקי: תודה רבה לך אדוני היושב ראש, כמובן בלי שום קשר לפתיחה שלך ולדברים שלך עליי, הגשתי את ההצעה לסדר בתקווה ובידיעה שזה יגיע לוועדה הזאת.

זאב בילסקי: ידעתי שיושב ראש הוועדה ייתן לנושא קדימות כפי שהוא עושה לנושאים חשובים שעומדים על הפרק ומביא גם דברים לידי גמר.

זאב בילסקי: אני מאוד מקווה מהכרותי אותך ומניסיונך העשיר בתחום הזה, שההצעה הרגילה הזאת לסדר שהגשתי יחד עם הפעילות הרגילה של הוועדה בראשותך למעשה תביא את הנושא לידי גמר.

זאב בילסקי: אנחנו פשוט עייפים מלהתעסק בעניין הזה.

זאב בילסקי: תכף אני אתן סקירה היסטורית ויש כאן אנשים שכל אחד זוכר את השתלשלות הדברים.

זאב בילסקי: שנים רבות אנחנו מתעסקים בנושא הזה, כמה וועדות הגישו את ההמלצות שלהן.

זאב בילסקי: אני אציג גם נתונים מאירופה כי לנו חשוב להיות עם האירופאים ואני אספר לכם מה קורה במדינות אירופיות.

זאב בילסקי: אני גם אספר לכם איך התחלנו כבר, איפה היינו כבר, איזה אגף הקמנו כבר, אני אספר לכך על עתירה לבית הדין הגובה לצדק שהגיש ארגון המורים יחד גופים נוספים.

זאב בילסקי: כבר בתחילת דבריי אני פונה אליך אדוני היושב ראש, אני יודע שהשפעתך רבה ואנשים במערכת מקשיבים לך, וגם שר התחבורה אמר לי שהוא תומך בעניין הזה.

זאב בילסקי: נשאר לנו לנסות ולהביא את הסאגה הזאת לידי גמר כדי שלא נצטרך לשוב ולדון בה.

זאב בילסקי: בשנת 1993 החליטה ממשלת ישראל על הפעלת תכנית החינוך לבטיחות בדרכים, 30 שעות שנתיות מגן ילדים עד כיתה יב'.

זאב בילסקי: יפה מאוד ! אז הקימו את האגף לזהירות ובטיחות בדרכים, גם כן יפה, והתחלנו.

זאב בילסקי: צריך להבין מה עומד לנגד כל אותם אנשים לאורך כל ההיסטוריה הזאת.

זאב בילסקי: אנחנו משלמים מחיר כל כך יקר גם בדמים וגם בדמים.

זאב בילסקי: "אור ירוק" שדיברת עליהם יושבים וחוקרים כבר עשור שנים, המספרים נעים במינימום של 10 מיליארד עד 15 מיליארד שקל בשנה על הנזקים של תאונות דרכים.

זאב בילסקי: אני בכוונה מתחיל עם הדמים האלה כי הדמים האחרים לא עוזרים למקבלי ההחלטות ואני ראיתי שכאן לא משנה מה קורה לאנשים.

זאב בילסקי: לפחות בכסף.

זאב בילסקי: בשנים האחרונות חל קיצוץ משמעותי בתקציב הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זאב בילסקי: חלום של אנשים, באמת אנשים צדיקים מל"ו הצדיקים שעבדו ונתנו את כל כישורם, ממונם רק כדי שתקום הרשות בתקציב של 550 מיליון שקל בשנה.

זאב בילסקי: רשות שתהייה עצמאית, שתקדם את הנושא, שתפסיק את ההרג בדרכים.

זאב בילסקי: אבל הימים עושים את שלהם ולמעשה התקציב קוצץ והתקציב המיועד לחינוך תעבורתי ירד מ- 39.5 מיליון בשנת 2008 ל- 15 מיליון שקל בלבד בשנת 2010.

זאב בילסקי: כתוצאה מהקיצוץ הזה בשנת הלימודים הנוכחית החינוך התעבורתי שאמור להתקיים בכיתות י' ו- יא' מתקיים רק בכיתות יא' וב- 50% מהיקפו.

זאב בילסקי: הגדילה ממשלת ישראל ב- 23 במאי וקיבלה החלטה חדשה "תבוטל החלטת הממשלה משנת 1993".

זאב בילסקי: אני יושב ומדבר כל הזמן עם אנשים שאני מכיר, אני מוקיר אותם, ואני מספר להם מה עשיתי קרוב ל- 17 שנים כראש עיר בנושא תאונות דרכים.

זאב בילסקי: לא היה יום שלא התעסקתי בנושא הזה.

זאב בילסקי: איך אתם יכולים לבטל?

זאב בילסקי: אמרו לי "אל תדאג אנחנו נסדיר את העניין זה יהיה יותר טוב".

זאב בילסקי: כשהממשלה אומרת "יהיה יותר טוב" אדוני היושב ראש באמת צריך להתחיל לדאוג.

זאב בילסקי: לכן החלטת הממשלה החדשה שלפיה יהיה יותר טוב מבטלת את ההחלטה של 1993 אבל מותירה את ההחלטה בדבר הוראת המקצוע והיקפו בידי משרד החינוך וגם הממשלה הטובה תדאג להגדלת התקציב שיוקצה לחינוך.

זאב בילסקי: כלומר אומרים להם היחסי ציבור, "זו החלטה לא פופולרית", אז בוא תגדילו את התקציב ואז יבינו שאתה עושה משהו טוב באמת.

זאב בילסקי: ב- 13 ביוני 2010 אדוני היושב ראש, במזכירות הממשלה התקיימה ישיבה בהשתתפות שר החינוך והמנהל הכללי של משרדו להגדיל את תקציב החינוך התעבורתי בשנת הלימודים הבאה ל- 30 מיליון שקל.

זאב בילסקי: אכן בשורה.

זאב בילסקי: כלומר פי שניים מתקציבו הנוכחי לבתי הספר ולמגזר החרדי, אנחנו מתכוונים לדברים כל כך טובים וזו הייתה ההחלטה.

זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, אנחנו נמצאים היום במצב שאנחנו למעשה כולנו תלויים ברצונם הטוב של שני אנשים כל שנה מחדש.

זאב בילסקי: פעם זה שר התחבורה ופעם זה שר החינוך.

זאב בילסקי: פעם זה אומר "מתמטיקה יותר חשובה לי", פעם זה אומר "אין לי כסף", פעם זה אומר "נסתדר אני אתן לך חצי".

זאב בילסקי: יושבים פה קציני משטרה, אתה יודע אני נלחם שלרשויות תהיינה סמכויות, אני מסכל ורואה למשל את נתיבי התחבורה הציבורית, כמה זה חשוב.

זאב בילסקי: פקח עירוני לא יכול לעשות את זה רק שוטר יכול לשים אותו בצד ואין להם כוח אדם.

זאב בילסקי: אז ההוא של התחבורה כנראה ממה שהוא מקצץ בחינוך מעביר להם שיהיו שוטרים בנתיבי התנועה הציבורית ויעשו ככה ויגידו למה אתה נוסע בנתיב התחבורה הציבורית.

זאב בילסקי: אדוני היושב ראש זה קרקס.

זאב בילסקי: הקרקס הזה על חשבון החיים של הילדים שלנו, על חשבון החיים של אנשים שנהרגים בתאונות הדרכים.

זאב בילסקי: אני מבקש שזה יופסק.

זאב בילסקי: אני לא רוצה שזה יהיה תלוי יותר ברצונם הטוב של שרים כאלה ואחרים.

זאב בילסקי: אני מבקש שהוועדה הזאת תקבע החלטה ברורה: א' - חינוך תעבורתי הוא חובה מגן הילדים ועד כיתה יב', ב', התקציב שיהיה לא יהיה תלוי בשום דבר וברצונם הטוב.

זאב בילסקי: אמרה הממשלה 30 מיליון, אני קונה.

זאב בילסקי: אני לא רוצה לריב עם הממשלה.

זאב בילסקי: אמרה 30 מיליון, אבל שה- 30 מיליון יהיו מעכשיו ואליך בכל שנה בלי משא ומתן, בלי החלטות חד צדדיות, בלי שצריך לבוא אליך אדוני היושב ראש כדי לסייע בידנו.

זאב בילסקי: תראה את כל האנשים הטובים שיושבים פה.

זאב בילסקי: אנשים שבאמת הנושא אכפת להם.

זאב בילסקי: אתה אדוני כיושב ראש הוועדה יכול לעזור לנו להביא את הנושא לידי גמר.

זאב בילסקי: תודה רבה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני חושב שכל אחד מאיתנו מבין את חובתה המוסרית של מערכת החינוך.

זבולון אורלב: אני חושב שגם חובתה החוקית של מערכת החינוך בנוגע לחינוך הילדים בכל נושאי כישורי החיים שלהם, לא רק מתמטיקה, ספרות, תנ"ך וגיאוגרפיה אלא גם את יתר כישורי החיים על מנת שיכולו לקיים את עצמם.

זבולון אורלב: אני חושב למשל שחינוך תזונתי כדי שנאכל אוכל בריא ונוכל לשמור על בריאותנו גם זו חובתה של מערכת החינוך.

זבולון אורלב: במסגרת הזאת החינוך התעבורתי כגורם מוות מאוד בולט בחברה הישראלית בכלל ובעולם כולו, הוא בוודאי חלק מהחובה.

זבולון אורלב: הרמב"ם שקובע את תפקידי ההורים קובע בין היתר שחובה של ההורים ללמדו גם שחיה, כלומר להציל את חייו, שאם חלילה יזרקו ילד לנהר שהוא לא יטבע.

זבולון אורלב: הסכנות האלה היום בדרכים לא פחות פחותות מאשר בים.

זבולון אורלב: לצערנו כולנו יודעים שבתאונות דרכים נהרגים מאות אנשים, ולשמחתנו בים טובעים פחות אנשים.

זבולון אורלב: כולנו מבינים שצריך ללמד שחיה ואכן מערכת החינוך עוסקת בלימודי שחיה.

זבולון אורלב: היום החובה שהייתה מוטלת פעם על ההורים מערכת החינוך חייבת לקחת על עצמה כחלק מתפיסה של העולם המודרני והעולם הדמוקרטי שהמדינה לקחה על עצמה ללמד ולחנך את הילדים.

זבולון אורלב: אני מקווה שבסוגיה הזאת לא תהייה מחלוקת באשר לחובה המוסרית.

זבולון אורלב: אפשר להתווכח, איך, כמה ולמה, אבל לא בצעם החובה המוסרית.

זבולון אורלב: בסיכום עם המנהל הכללי נערוך את סדר הדיון באופן הבא, נאפשר לארבעה אנשים לדבר תחילה ואם יהיה צורך המנהל הכללי יגיב ואם לא רשות דיבור אנשים נוספים.

זבולון אורלב: הראשון ידבר דוקטור משה בקר, ואחריו ידבר רן ארז יושב ראש ארגון המורים העל יסודיים, שמואל אבואב המנהל הכללי של "אור ירוק" ולאחריו שמעון דהן מהסתדרות המורים, ואם יהיה מישהו נוסף שרוצה שיעביר בבקשה פתק עם שם, תפקיד ומאיפה הוא.

זבולון אורלב: אני אשתדל לתת לכולם לדבר.

זבולון אורלב: בבקשה דוקטור משה בקר.

משה בקר: אני כבר השתתפתי בהרבה ישיבות, גם בוועדת החינוך, התרבות והספורט, וועדת הכלכלה ומסגרות אחרות כולל דיונים בממשלה שעסקו בנושאים האלה.

משה בקר: אני רואה בישיבה הזאת ישיבה מכווננת כי הבעיה לא תפתור אד הוק את בעיית החינוך התעבורתי כפי שראינו אותו בתקופה האחרונה עם החלטת הממשלה.

משה בקר: העובדה שהכורת ירד על החינוך התעבורתי ואיך שהוא נמצא פתרון בהתערבותו של ראש הממשלה בנושא התקציבי.

משה בקר: צריך להסדיר את זה אחת ולתמיד מתוך ידיעה והכרה שעם ישראל היום עם רמת מינוע של 330 340 כלי רכב ל- 1,000 תושבים.

משה בקר: בעשרים השנים הבאות נגיע ל- 500 כלי רכב ל- 1,000 תושבים.

משה בקר: בעיית תאונות הדרכים והבטיחות בדרכים תהיינה חלק מהעניין.

משה בקר: הבעיה העיקרית שאנחנו מתמודדים איתה היא תמיד בין הדחוף לחשוב.

משה בקר: לאורך כל השנים כשעלה נושא הבטיחות בדרכים, אמרו "משטרה זה מיידי, חינוך זה לטווח ארוך".

משה בקר: אני אומר שחינוך זה גם לטווח המיידי כי הנפגעים והפוגעים בין היתר הם תלמידי בית הספר, עד סוף בית הספר התיכון, ולכן יש משקל לנושא הזה גם במיידי.

משה בקר: אבל כמובן עם ישראל, אזרחי ישראל, האזרחים שלה יהיו בעתיד נהגים שיצטרכו ברובם לחיות עם הבעיה וזה מתחיל עם מערכת החינוך.

משה בקר: תמיד אנחנו מזדעקים כאשר יש מאסה של הרוגים.

משה בקר: כשהייתה התאונה של התיירים ליד אילת ובה נהרגו 24 בני אדם הנושא עלה מיד לכותרות.

משה בקר: אם ניקח את מספר ההרוגים החודשי ומרכז אותו במכה אחת ומראים מי נהרג באותו חודש היינו מבינים שמדובר בבעיה חברתית מהמדרגה הראשונה.

משה בקר: תמיד משווים את זה, במטבע לשון, להרוגים במלחמות למרות שיודעים שנהרגו יותר בתאונות דרכים.

משה בקר: השאלה הנשאלת היא האם אנחנו מתייחסים לחיי אדם בחזקת דבר מקודש.

משה בקר: אצל הדתיים והחרדים פיקוח נפש דוחה אפילו שבת.

משה בקר: הנושא של בטיחות בדרכים הוא תמיד משהו בצד במקום להפוך אותו לנושא כמו החינוך הגופני למשל.

משה בקר: אף אחד לא שואל האם צריך לתת שעות לחינוך גופני כן או לא, שיעורי היסטוריה כן או לא.

משה בקר: אלו מקצועות שכבר מובנים מן קדמת דנא בתוך המערכת.

משה בקר: בטיחות דרכים שזה נושא חדש יחסית זה משהו שולי, צדדי, ימצאו לו תקציב לא ימצאו לו תקציב, יתנו שעות לא יתנו שעות.

משה בקר: יש לנו כאן בעיה מהמדרגה הראשונה, להתחיל לחשוב מחוץ לקופסה.

משה בקר: להתחיל להבין שבטיחות בדרכים זה חלק מהחיים של תושבי מדינת ישראל.

משה בקר: הסיכוי של כל אחד להיפגע במשך החיים בתאונת דרכים עם נפגעים היא יותר מ- 100%.

משה בקר: למי שירצה אני אתן את הנתונים.

משה בקר: עשיתי בדיקה עוד בוועדת שיינין, הייתי יושב ראש הוועדה שעסקה בנושא של החינוך לבטיחות בדרכים, אנחנו רואים שמבחינת מספר ההרוגים הממוצע לשנתון הוא 15.4 בקבוצת הגיל של בין 15 ל- 20.

משה בקר: זה בערך פי שלוש מהממוצע.

משה בקר: כלומר השנתון של תלמידי בית ספר מגיל 15 עד 20 שזה עדיין בהשפעת מערכת החינוך, המעורבות שלהם בתאונות ומספר ההרוגים מתוכם הוא פי שלוש מהממוצע.

משה בקר: נשווה לנתונים של הרשות לבטיחות בדרכים, עד גיל 18 מקרב הנהגים אנחנו רואים את המאסה הכי גדולה שהם הנהגים הצעירים שזה רק עתה הוציאו רישיון.

משה בקר: אנחנו נמצאים במצב שהחינוך התעבורתי, כיתה יא', רגע לפני שהוא עוזב את מערכת החינוך הופך להיות אזרח לכל דבר בצבא וכך הלאה, לא מבטיחים את העובדה שהוא יקבל בצורה שיטתית ומסודרת את כל הדברים שקשורים גם לכללי התנהגות וגם לנושאים הקשורים לנהיגה שהוא נושא שבנפשנו.

משה בקר: רואים את הירידה לאורך השנים, זו אוכלוסייה מאוד מאוד בעייתית.

משה בקר: העניין של אותו שלב של החינוך התעבורתי לא ניתן לוותר עליו.

משה בקר: מדובר בחיים ומוות וכמובן שצריך להשלים את זה גם עם ההכשרה לנהיגה.

משה בקר: כבר אמר את הדברים חבר הכנסת זאב בילסקי, אני יכול למנות בפניכם והייתי מעורב ברוב הדברים גם כיועץ של וועדת הכלכלה של הכנסת וגם כיועץ של שר החינוך וסגן שר החינוך, גם יושב ראש וודת החינוך לבטיחות בדרכים, גם יושב ראש וועדת החינוך ובטיחות בדרכים, בוועדת שיינין.

משה בקר: יש לנו למכביר מספיק מסמכים והחלטות ממשלה, כולל וועדת חקירה פרלמנטרית של הכנסת בראשות חבר הכנסת נחום לנגנטל שדיברה בדיוק על הדברים האלה ועל הצורך להטמיע את הנושא כולל העניין של בטיחות בדרכים כנושא לבחינת בגרות.

משה בקר: הנושא חזר ועלה גם בהחלטות ממשלה.

משה בקר: אנחנו רואים פתאום החלטת ממשלה שאומרת להחזיר את הגלגל אחרוה.

משה בקר: לסגת לאחור.

משה בקר: איפה אנחנו עומדים?

משה בקר: מדינת ישראל עם מספר כלי הרכב ועם כל בעיית תאונות הדרכים הנושא צריך לעלות כל היום על סדר היום.

משה בקר: אנחנו לא אומרים קצת פחות לימודי גיאוגרפיה, קצת פחות היסטוריה, קצת פחות חינוך גופני ולדחוף פנימה את הנושא.

משה בקר: אם יהיה תקציב נכניס אותו.

משה בקר: אומנם כיתות א' וכיתות ד' מקבלות את הנושא של בטיחות בדרכים בצורה מסודרת.

משה בקר: אבל הנושא של חינוך תעבורתי רגע לפני שאתה עוזב את מערכת החינוך ואחר כך קשה לתפוס אותך, הנושא הזה מונח הצידה.

משה בקר: אני לא אחזור על החלטות הממשלה, יש כאן את כל האסמכתאות ושמעתם כבר את חבר הכנסת זאב בילסקי.

משה בקר: כמו שציינתי בחוזר המנהל הכללי מ- 1 ביוני שמעדכן לשנת הלימודים הבאה מופיעה החובה ללמד את ילדי הגנים וילדי בתי הספר היסודיים אבל ללא חובה של ההוראה בנושא הזה.

משה בקר: אני רואה את הישיבה כישיבה מכוננת כי הבעיה היא לא רק אם השגנו את התקציב ואיך שהוא נמצא את הדרך לממן את ה- 700 או 800 מורים שאם הם לא יקבלו את המימון הם יתפזרו לכל רוח ולך לחפש אותם אחר כך.

משה בקר: אני מדבר על כך שהנושא הזה במערכת החינוך בתקציב המדינה, שמשרד החינוך צריך להעביר לאוצר לא דרך הרשות הלאומית "תעשו לי טובה יהיה לכם כסף טוב אז טוב".

משה בקר: אני מתייחס כמו שיש מורה לחינוך גופני, כך צריך להיות מורה לבטיחות בדרכים.

משה בקר: זה בנפשנו ולא פחות חשוב מכל נושא אחר בכישורי חיים כמו איך אתה מסתדר מבחינה כלכלית וחברתית במדינת ישראל.

משה בקר: אם אנחנו מדברים מבחינת הפוטנציאל של מניעת התאונות, וכשבמערכת החינוך 40%, 60% חינוך נכון לאורך כל השנים.

משה בקר: לגבי נהגים צעירים הפוטנציאל, יש על כך עדויות בספרות המקצועית, אנחנו יכולים להפחית 30% עד 50% של תאונות הדרכים בחינוך בטיחותי נכון.

משה בקר: כמובן שלגבי האזרח של המחר לטווח היותר רחוק בין 20% ל- 40%.

משה בקר: אלו הנתונים הקיימים.

משה בקר: ישנה תכנית לימודים, היו הצעות חוק בנושא הזה.

משה בקר: לאורך השנים התפתחה החשיבות לחינוך בטיחות בדרכים ועל חשיבותו של החינוך התעבורתי כאמצעי להפחתת בעיית תאונות הדרכים.

משה בקר: כולם מכירים את זה ואף אחד לא יתווכח, לא השר ולא המנהל הכללי, אף אחד יגיד שחינוך תעבורתי הוא לא טוב.

משה בקר: השאלה היא מהגורן או מהיקב.

משה בקר: האם נחכה שמישהו במצב כזה או אחר בלחץ ראש הממשלה יהיה מוכן לתת את התקציב או לא יהיה מוכן לתת את התקציב.

משה בקר: לא זאת הבעיה שלנו, זה סימפטומטי.

משה בקר: הבעיה שלנו היא איך אנחנו ממסדים את הנושא של חינוך בטיחות בדרכים כמו כל מקצוע אחר כך שהדורות הבאים, כולל הדור הנוכחי כשהוא ייצא ממערכת החינוך הנושא הזה יהיה בתוכו, הוא יבין מהם כללי בטיחות, מזה לפרגן, איך לנהוג.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מאוד מודה לך, ועל כך שאתה לא חוסך מעצמך שום תמיכה לסייע לוועדות הכנסת בעבודתן בכל הקשור לזהירות בדרכים וזו הזדמנות טובה להוקיר ולהעריך את העזרה שלך ואת תרומתך.

זבולון אורלב: מר רן ארז, יושב ראש ארגון המורים העל יסודיים.

זבולון אורלב: בבקשה.

רן ארז: תודה אדוני כבוד היושב ראש, חברי כנסת, המנהל הכללי של משרד החינוך, המנהל הכללי של "אור ירוק" וכל המשתתפים האחרים.

רן ארז: יצא לי שם של עושה צרות, ואכן זה נכון, אני עושה צרות.

רן ארז: אני עושה צרות לרעים ונוח לי להיות בחבורה כזאת כי זה נותן לי אליבי, ,אתם אנשים כל כך טובים, ואם אני אתכם בחברה אחת אז כנראה שאני פחות איש עושה צרות.

רן ארז: אין לי אפילו מיליגרם להוסיף לדברים החשובים של חבר הכנסת זאב בילסקי.

רן ארז: אני מכיר אותו לא מהיום וגם לא משלשום.

רן ארז: אני יודע עד כמה הוא דבק במטרה.

רן ארז: אין לי להוסיף מלה אחת למאמצים שאתה עושה אדוני היושב הראש בנושא הזה שהוא נושא של פיקוח נפש, ומר שמואל אבואב שנרתם "לאור ירוק" ושומעים אותו ברדיו ובכל מקום מדבר רק על הנושא.

רן ארז: אני רוצה היום לפרגן לכם ולהגיד לשר החינוך כל הכבוד על כך שהצלחת לפתור את הבעיה העכשווית.

רן ארז: זה נותן לנו אוויר לנשימה לפתור את הבעיה, כפי ששמענו עתה, לטווח הארוך יותר.

רן ארז: אין שום סיבה לא לדאוג לילדים בנושא בטיחות הדרכים כמו שדואגים לבריאות ולנושאים אחרים.

רן ארז: זה מאוד חשוב וזה בנפשנו.

רן ארז: אתה כבוד היושב ראש אמרת את זה נכון, עשית קורלציה מאוד נכונה בין לימוד השחייה לבין הנסיעה בדרך.

רן ארז: צריך לא רק לקבוע מסמרות שזה בעצם דבר בתכנית הליבה של משרד החינוך, של החינוך שאנחנו נותנים לילדים שלנו.

רן ארז: לא ארחיב כי יש כאן מומחים גדולים ממני.

רן ארז: אני מבקש לומר שנמאס להיאבק על הבטחת מוסדות חינוך, על אחיות בתי הספר, על חינוך לתעבורה.

רן ארז: הגיעה הזמן שמשרד החינוך, ואני מאוד מברך את השר ואת המנהל הכללי המקצועי שלו, הגיע הזמן שבכל מה נוגע למערכת החינוך מ-א' ועד ת' יהיה באחריות משרד החינוך וכדי שהוא לא יהיה תלוי בכל מיני גורמים שברגע שיש צורך לקצץ מקצצים אצל הזולת.

רן ארז: כמו שביום הכיפורים היו דופקים על החזה של החבר ולא על החזה של עצמם.

רן ארז: משרד החינוך הוא האחראי על חינוך הילדים ולמשרד החינוך צריך לתת גם את הסמכות וגם את האחריות.

רן ארז: לכן אני חושב שבמקרה זה תרומתה של "אור ירוק" תרומתו של מר זאב בילסקי, תרומתך אדוני היושב ראש, תרומתם של כל אלה שעוסקים בכך היא אדירה, אבל הם יכולים להשקיע את כל המאמצים האלה לא בשמירה על הקיים אלא בתוספת, בשיפור.

רן ארז: מה שאנחנו עושים כעת כל הזמן זו מלחמת בלימה, כל הזמן מלחמת מאסף.

רן ארז: כך לא נוכל לקדם את מערכת החינוך אני מבקש אדוני היושב ראש שתהייה לנו מליץ יושר, לנו אני מתכוון לכל העם.

רן ארז: כי תאונות דרכים זה לא רק ההרוגים, אלו אלפי הנכים, במה שהמדינה צריכה להשקיע אחר כך בטיפול בהם, זה הצער שנגרם למשפחות שלמות והצער שנגרם לכל אחד ואחד.

רן ארז: לכן זו משימה קדושה, זו מצווה שאין כמוה, זו מצווה של שמירת חיי אדם.

רן ארז: אנחנו כולנו חייבים לתרום את חלקנו למאמץ הזה.

רן ארז: אני מבקש הפעם לפרגן לכל אלה שתרמו ולכל אלה שהשיגו.

רן ארז: אבל אנחנו נמצאים בצעד ראשון, בישיבה מכוננת, אנחנו חייבים להגיע לכך שבחקיקה בכנסת כמו שחוקק בכנסת שלחינוך גופני צריך לתת שעתיים בשבוע לכל ילד, כך צריך להיות גם עם התעבורה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך על דבריך.

זבולון אורלב: מר שמאול אבואב המנהל הכללי של עמותת אור ירוק היום, ובעבר המנהל הכללי של משרד החינוך, ובעבר גם ראש רשות מקומית - ראש המועצה המקומית קריית טבעון.

שמואל אבואב: תודה.

שמואל אבואב: במילים תמציתיות אני רוצה לומר מדוע זה כל כך חיוני, מדוע זה כל כך חשוב ומדוע זה לא עוד פרויקט אחד מיני רבים.

שמואל אבואב: אם נחשוב שבעשר השנים האחרונות, מדינת ישראל בממוצע בכל שנה רואה לנגד עיניה 40 ילדים בגילאי 0 עד 14 נהרגים בתאונות דרכים.

שמואל אבואב: כל שנה, בממוצע 40 תלמידים.

זבולון אורלב: כיתה אחת שלמה בשנה, קוברים כיתה אחת בשנה.

שמואל אבואב: יתרה מכך.

שמואל אבואב: נפצעו 40,000 ילדים בגילאי 0 עד 14 בעשר שנים, 40,000 ילדים וזה בחתך הגיל הצעיר.

שמואל אבואב: בואו ניקח את הגיל הבוגר יותר- בכל שנה נהרגים צעירים בגילאי 17 עד 24 בממוצע 36 נהגים צעירים, בשחר צעירותם, בתאונות קטלניות.

שמואל אבואב: 39,000 נפצעו כנהגים צעירים.

שמואל אבואב: השאלה הנשאלת האם חינוך לזהירות בדרכים וחינוך לתעבורה הוא כלי אפקטיבי.

שמואל אבואב: התשובה כן, זה הוכח בעולם, זה הוכח גם כאן במדינת ישראל.

שמואל אבואב: ככל שמגבירים את החינוך והטמעת המיומנויות של דרכי התנהגות של ילדים צעירים ומטעינים את הנהגים הצעירים במטען של ידע והבנה ולא רק בפרקטיקה של טכניקת האחיזה בהגה, זה יוצר תובנות ודרכי התנהגות.

שמואל אבואב: לכן הכלי הזה הוא אפקטיבי.

שמואל אבואב: אם תמונת המצב ברורה והכלי הזה אפקטיבי אז מה צריך לעשות בכדי שזה יצא לפועל כפי שזה מקובל בהרבה מדינות בעולם?

שמואל אבואב: וכפי שהדעת והזהירות בדרכים הצליחו לקדם.

שמואל אבואב: הדבר הראשון למה חובת הלימוד כל כך חיונית?

שמואל אבואב: – משום שאנחנו מכירים את מערכת החינוך, יש בה המון לחצים, מנהל בית הספר שואל את עצמו במה אני מתחיל, בבגרויות, במתמטיקה, שירה, פתאום מעמיסים עליו את החינוך לתעבורה, זה היה חובה וזה נתן תוקף למשרד לבוא למנהל בית הספר ולהגיד לו שבין כל הלחצים וגם בעומס העצום המוטל עליו, גם המשימה הזאת היא משימה ממדרגה ראשונה.

שמואל אבואב: לכן החובה זה עוגן מאוד חשוב שצריך לחייב, לעודד ולכוון את המערכת.

שמואל אבואב: לעניין התקציבי, משרד החינוך ובצדק אמר "אני יכול לבצע את המשימה של זהירות בדרכים, אבל אני לא יכול שתיקחו ממני מתקציב הליבה.

שמואל אבואב: אתם אומרים לי תלמד עשרה מקצועות, תכין אותם לבגרויות, ועכשיו אתם אומרים לי לקחת מהמאגר החסר את הנתח הזה".

שמואל אבואב: לכן הוחלט בממשלה שמעבירים למשרד החינוך 50 מיליון שקל בשנה, באופן צבור וקבוע, מהתקציב של ה- 50 מיליון משרד החינוך.

זבולון אורלב: גם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, נמצא כאן המנהל הכללי בפועל דוד עוזר.

שמואל אבואב: זה לא סתם נקבע.

שמואל אבואב: אמרו הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים תבדוק שמשרד החינוך מכוון את זה לבטיחות בדרכים ותעבורה ושהמשרד לא לוקח את זה למשהו אחר.

שמואל אבואב: התוכנית תיושם נעביר את הכסף.

שמואל אבואב: הערה אחרונה.

שמואל אבואב: בהחלטת הממשלה היה גם סעיף נוסף על חשיבות החינוך לתעבורה כמרכיב בבחינת הבגרות.

שמואל אבואב: זה קשה, זה מורכב.

שמואל אבואב: אבל אם את המשימה הזאת חשובה, ויש הרבה מנהלי בתי ספר שהביעו את הסכמתם שאם יתנו להם את השעות לכוון את זה לשם, זה מהלך מאוד מאוד משמעותי שייקבע את חשיבות הנושא.

זבולון אורלב: אני רוצה להבין.

זבולון אורלב: אתה מציע להוסיף נקודות?

שמואל אבואב: אני מקריא לך את החלטת הממשלה "להעביר את האחריות ללימוד עיוני, תורת הנהיגה והבטיחות בדרכים למשרד החינוך, התרבות והספורט והכללתה כחלק מתכנית הלימודים וממבחני הבגרות".

שמואל אבואב: זו החלטת הממשלה.

זבולון אורלב: זו החלטה חדשה?

שמואל אבואב: לא, זה מ- 2005.

שמואל אבואב: זו ההחלטה שקיבלה הממשלה ואני גם מעריך, אני בוודאי לא אדבר בשם משרד החינוך, לו למשרד החינוך היה את התקציב הוא בוודאי היה יכול לקדם את זה.

שמואל אבואב: אם רן ארז אמר ,דברי ברכה, שזה דבר נדיר במקומותינו, אני גם כן חושב שבאמת צריך לשבח את המאמץ שעשו שר החינוך ודוקטור שמשון שושני אחרי ההחלטה השגויה של הממשלה לבטל את החובה, לגייס לפחות את הכסף הבסיסי, האלמנטארי כדי שזה לא יעלם מהנוף הלימודי ושזה יאפשר למורים לתעבורה לפתוח את שנת הלימודים הקרובה.

שמואל אבואב: תודה.

זבולון אורלב: ביחס לנתונים שמסרת, אני קורא מהשנתון של המועצה הלאומית לשלום הילד, השנתון הסטטיסטי לשנת 2009, אני מניח שזה השנתון האחרון שיש בידנו, בעמוד 344 לוח 9.7 "תאונות דרכים של ילדים מגיל 0 עד 17 לפי חומרה הפגיעה, בשנת 2008 נהרגו 52 ילדים.

זבולון אורלב: פציעה קשה – 399, פציעה קלה – 4,248 תלמידים" זה עד גיל 17 וזה מתקרב לשתי כיתות.

זבולון אורלב: צריך להבין שאנחנו לצערנו קוברים מידיי שנה כשתי כיתות.

זבולון אורלב: זה עולה פחות או יותר עם הנתונים שאתה מסרת.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

שמעון דהן: תודה רבה מכובדיי.

שמעון דהן: אני דווקא החלטתי בנוסף למה שנאמר כאן להביא עובדות מהשטח.

שמעון דהן: אני לימדתי את המקצוע הזה בכיתות יא'.

שמעון דהן: לפעמים עמדתי מול התלמידים וגילתי ששעה אחת בשבוע אינה מספיקה.

שמעון דהן: קל וחומר שהשנה כשזה היה 50% כלומר חצי שיעור, 15 שעות שנתיות.

שמעון דהן: זה לא נתן כלום.

שמעון דהן: אני רוצה להגיד, אולי חלקכם אינו יודע, בכיתה יא' כ- 5% מהתלמידים הם בעלי רישיון נהיגה.

שמעון דהן: זאת אומרת שהתלמידים האלה בעלי רישיון נהיגה, יושבים בכיתה וזקוקים להדרכה והכוונה.

שמעון דהן: הם באמת קולטים, כמובן שבגיל הזה התלמידים מתגאים פה ושם ואומרים "מה זה לנסוע בכביש הזה 80 קמ"ש – קילומטר לשעה, 90 או 100".

שמעון דהן: במהלך השיעור עוצרים אותי ומתחילים להביא לי דוגמאות, בעיקר התלמידות הבנות שמספרות "אתמול, שלשום נסענו החבר'ה ברכב לבילוי" הן מביאות דוגמאות מהשטח איך החבר שלה נסע, או החברים שישבו ברכב וגלגלו שיחה איך וכיצד לנסוע ובאיזו מהירות הם נוהגים אחרי שהם סיימו את הבילוי כולל שתייה, אני לא רוצה לומר מה וכמה הם שתו.

שמעון דהן: מספרים לי "שתיתי ארבע פחיות" השני אומר "שתיתי שתיים וזה לא משפיע עלי" אבל כשאני שומע את החבר או החברה, התלמיד או התלמידה אומרים לי "היה לי ויכוח בסוף הערב עם אותו בחור או החברה האם הוא ינהג בדרך חזרה הביתה".

שמעון דהן: צריך לזכור שזו נסיעה בשעות די מאוחרות לאחר יום לימודים, הבילוי והשתייה.

שמעון דהן: החבר'ה מביאים דוגמאות מהשטח ומספרים על עצמם או על החברים ובני המשפחה, מה קרה לדוד ומה קרה לאח או לשכנה, זה מוכיח שהם זוקקים לשיעורים האלה.

שמעון דהן: התלמידים בעלי הרישיון מעידים שהמקצוע הזה חשוב מאוד מכיוון שזה נותן להם כיוון ולפחות פותח להם את החשיבה איך לנהוג.

שמעון דהן: זה לא קל ואנחנו יודעים איך כלי הרכב היום בנויים, מהן התשתיות בכבישים.

שמעון דהן: הכוונת מורי בית הספר מאוד חשובה.

שמעון דהן: כשאני פוגש אותם בכיתה יא' או אחרי הלימודים הם אומרים לי שמה שלימדתי אותם לפני שנתיים שלוש משפיע עליהם בנהיגה ושהם נזהרים בנהיגה.

שמעון דהן: יש להרחיב את המקצוע הזה לא רק בשעה אחת ולא רק לכיתות י' ויא' אלא יותר מכך וזה יהיה מבורך.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: כעת אני אבקש מדוד עוזר, המנהל הכללי בפועל של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: ראשית אני אקדם אותך בברכה כי בישיבה שהתקיימה לפני שנה בט' בסיוון ב- 1 ביוני שדנה בסוגיה הזאת, הוועדה העירה לרשות לבטיחות בדרכים שלא מצאה לנכון לשלוח נציג בכיר לדיון ואני שמח שהיום הרמה הגבוהה ביותר מגיעה.

דוד עוזר: זה היה בטח בשלב שהשר פיטר את היושב ראש ואחר כך את המנהל הכללי ובסוף לא היה נציג בכיר להגיע לכאן ולכן אני מבקש את סליחתם כי הם לא ידעו מי הולך ומי בא.

זבולון אורלב: אני לא רך לבב כמוך.

זבולון אורלב: אני לא סלחתי, אני חושב שזה דבר לא ראוי ולכן התקשר אלי אז המנהל הכללי והסביר אבל המעורבות שלכם היא מעורבות חיונית ואני חושב שאסור לרשות לבטיחות בדרכים להתחמק מאחריותה להיות הגורם הלאומי שמוודא שכל משרדי הממשלה, ולא רק שמרד החינוך, שכל אחד בתחומו ממלא את אחריותו, וגם להיות פעמון האזעקה הלאומי אם יש הרגשה שאחת הרשויות המוסמכות של המדינה אינה ממלאת את חובתה.

זבולון אורלב: אני חושב שזה חלק מהתפקיד ולכן גם וועדת שיינין קבעה שהרשות הזאת עצמאית ונתנה לכם עצמאות.

זבולון אורלב: אני בכל אופן מאלה שמצפים שתדליקו את אורות הרמזור בעניין הזה, הירוק, הצהוב וגם האדום גם ברשויות המדינה.

זבולון אורלב: כאמור בשנת תשס"ט התקציב שלכם קוצץ, קיצצו לכם כמו בתקציב משרד החינוך, משום מה התקציב הזה נפל על אותם 15 מיליון שקלים שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים השתתפה בחינוך התעבורתי בעל היסודי.

זבולון אורלב: בשנת תשס"ט החליטו השרה והמנהל הכללי למצוא מקור תקציבי ולא לקצץ בחינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: בשנת הלימודים תש"ע, לצערי גם בשנה זו לא העברתם את התקציב.

זבולון אורלב: כנראה בגלל הקיצוץ וכנראה משרד החינוך לא מצא מקור תקציבי.

זבולון אורלב: הוא ביצע את חלקו ב- 15 מיליון שקל והחלק שלכם לא בוצע.

זבולון אורלב: כלומר בשנת הלימודים הנוכחית קוצץ החינוך התעבורתי ב 50%, כפי שדווח.

זבולון אורלב: במקום 30 שעות שנתיות רק 15 הועברו, איני יודע מתי התלמידים ישלימו אותן, אני לא יודע איזה מחיר נשלם ואני גם לא יודע מה קרה עם אותם מורים שפוטרו, קיצצו להם תקציבים.

זבולון אורלב: מורה זה לא מוצר צריכה שמורדים מהדף ומחזירים למדף.

זבולון אורלב: הדברים הם יותר מורכבים ויותר מסובכים.

זבולון אורלב: אני מבקש ממך דיווח ולעדכן אותנו איפה אתם עומדים עם הנושא ולהבטיח שיהיה חינוך תעבורתי ראוי במערכת החינוך.

זבולון אורלב: בבקשה.

דוד עוזר: כבוד היושב ראש, חברי כנסת נכבדים אורחים.

דוד עוזר: תודה על הברכות.

דוד עוזר: אני שמח להיות פה.

דוד עוזר: ראשית אנחנו מברכים על ההסדר שהושג יחד עם משרד התחבורה ומשרד החינוך כך שבשנת הלימודים תשע"א, אכן יהיה תקציב של 30 מיליון לחינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: זה יהיה בבסיס התקציב שלכם או בתקציב משרד החינוך?

דוד עוזר: בתוך התקציב שלנו, מתוך ה- 30 מיליון 20 מיליון יהיו מהתקציב שלנו, 5 מיליון ממשרד החינוך ועוד 5 מיליון ממשרד האוצר.

דוד עוזר: זה ההסדר שהושג.

דוד עוזר: תוספת של 15 מיליון.

זבולון אורלב: התוספת בעצם היא 15 מיליון, הוא על ה- 15 מיליון של משרד החינוך - - -

דוד עוזר: ברשותך אדוני היושב ראש אני מבקש להעמיד דברים על דיוקם.

דוד עוזר: בשנת הלימודים הנוכחית תש"ע, אנחנו כן נתנו את חלקנו.

דוד עוזר: העברנו 15 מיליון שקל לנושא החינוך התעבורתי.

דוד עוזר: אנחנו כן נתנו.

דוד עוזר: בשנת הלימודים הבאה נוסיף עוד 5 מיליון שקל והתקציב שלנו יעמוד על 20 מיליון שקל.

דוד עוזר: בנוסף מתקציבו של משרד החינוך 5 מיליון שקל וממשרד האוצר עוד 5 מיליון שקל.

דוד עוזר: בסה"כ זה יסתכם ב- 30 מיליון.

דוד עוזר: אצלנו זה אין בבסיס תקציב, אצלנו חיים משנה לשנה.

זאב בילסקי: אין לו בסיס, אין לו תקציב, אין לו שום דבר.

זאב בילסקי: הוא יושב פה, הוא אדם נחמד ומשתדל, בא משרד התחבורה וגמר את כל החלום הזה, אתה מדבר על רשות, היום זה מחלקה, הוא אדם שמשתדל והוא נותן, ירצה השר ייתן לא יירצה לא ייתן, אם הוא יצטרך בשביל נתיבי תחבורה ציבוריים הוא יעביר לשם, זה כל העסק היום, זו מחסרה אחת גדולה, זה מה שקורה היום.

זבולון אורלב: זאב בילסקי, אני יודע גם שהתקציב העירוני, וגם כשאתה הייתה ראש עיר הוא משנה לשנה, כל תקציב במדינת ישראל הוא משנה לשנה.

זבולון אורלב: אלא מה?

זבולון אורלב: – יש תקציב שהוא בבסיס התקציב שהוא בדרך כלל יותר יציב, יש בו שינויים אבל הוא יותר יציב ויש תקציב שהוא לא בבסיס התקציב והוא עובר בכל מיני הסדרים אחרים, וזה בכל דבר, פורח באוויר.

זאב בילסקי: הלוואי שהכל היה כמו התקציב שאני ניהלתי, תאמין לי אני הייתי הולך מפה ומברך על המוגמר.

דוד עוזר: ברשות

דוד עוזר: כם אני רוצה לומר שקודם כל הנושא של החינוך התעבורתי הוא בליבת העשייה שלנו.

דוד עוזר: הוא חלק מרכזי מהפעילויות שלנו.

דוד עוזר: יושבת כאן לידי דוקטור רחל רותם שמנהלת את אגף זה"ב – זהירות בדרכים, היא בת בית אצלנו ברשות.

דוד עוזר: אנחנו כל הזמן עובדים בשיתוף פעולה איתה, התכניות נכתבות בשיתוף פעולה איתנו.

דוד עוזר: בשטח קיים שיתוף פעולה ופעילות ברוכה.

דוד עוזר: אנחנו ככלל, ובזמנו היינו בין אלה שייזמו שהחינוך התעבורתי יהיה חלק מבחינות הבגרות, לא כל כך הצלחנו בזה.

דוד עוזר: הייתה רק שנה אחת, ,שנת 2008 הייתה השנה היחידה.

דוד עוזר: הזכיר כאן שמואל אבואב את החלטת הממשלה, באותה החלטה הוחלט גם שהתקציב הרשות יהיה 550 מיליון שקל.

דוד עוזר: אני לא חושב שיש אח ורע לגוף שהתקציב שלו, נכון שלכולם מקצצים, אבל גוף שתקציבו קוצץ ב- 40%, קיצצו לנו ב- 200 מיליון שקל.

דוד עוזר: זה כמעט 40% מ- 550 מיליון שקל.

דוד עוזר: למרות הקיצוץ החד הזה אנחנו נתנו בשנת הלימודים תש"ע את חלקנו בסכום של 15 מיליון שקל.

דוד עוזר: כלומר אנחנו מבחינת החינוך התעבורתי עשינו ועושים כל מה שאנחנו יכולים ואף מעבר לכך.

דוד עוזר: אני רוצה להזכיר, ודיבר על כך מר שמואל אבואב, בשנת 2008 ערכנו סקר בנוגע לאפקטיביות של החינוך התעבורתי ומצאנו שאכן הוא משפיע על התלמידים.

דוד עוזר: אני רוצה להזכיר שמלבד זה אנחנו ממנים את שוטרות זה"ב – בטיחות בדרכים בסכום של 3 עד 4 מיליון שקל בתקציב שאנחנו מעבירים למשטרת ישראל.

דוד עוזר: הנושא הזה בליבת העשייה שלנו.

דוד עוזר: אנחנו יותר ממעוניינים שהנושא הזה ימוסד ולקבוע באופן קבוע תקציב של 30 מיליון שקל עבורו.

דוד עוזר: אני רוצה להזכיר שכדי לממן שכבה אחת בבית הספר, י' או יא' זה סכום של בין 17 ל- 19 מיליון שקל.

דוד עוזר: אנחנו צריכים בין 34 ל- 38 מיליון כדי שזה יופעל בשתי שכבות.

דוד עוזר: קיים איזה הסדר שבו אנחנו משתתפים במימון השכבות העליונות ומשרד החינוך ממן את השכבות של בתי הספר היסודיים.

דוד עוזר: גם ה- 30 מיליון אינם מספיקים.

זבולון אורלב: תסביר לי בבקשה, מה קרה בשנת תש"ע.

זבולון אורלב: הצלחתם לבלבל אותי.

זבולון אורלב: המנהל הכללי יסביר אחר כך.

זבולון אורלב: כעת משה עוזרי חבר וועד המורים לחינוך תעבורתי בבקשה.

משה עוזרי: אני מורה לחינוך תעבורתי בבתי הספר בעפולה, בישיבות בעפולה.

זבולון אורלב: במשרה מלאה?

זבולון אורלב: זו עבודתך העיקרית?

משה עוזרי: זו לא עבודתי העיקרית.

משה עוזרי: היום בעצם כן.

משה עוזרי: אני עוסק בנושא כ-12 שעות הוראה.

משה עוזרי: אני גם מתנדב של "אור ירוק" אני גם נושא בתואר המפוקק של אב שכול לבן שנהרג בתאונת דרכים.

משה עוזרי: הנושא קרוב מאוד לליבי.

משה עוזרי: אני חלק מוועדה ואנחנו רוצים לעשות מעט סדר בכמה בלגנים שיש.

משה עוזרי: כשמודבר על חינוך תעבורתי זה חינוך לכיתות יא' בלבד.

משה עוזרי: כך זה הוגדר מן קדמת דנא, 1993.

משה עוזרי: כשמדברים כאן על חינוך תעבורתי משום מה נוצר הרושם שזה מכיתה א' או מגן עד לסיום התיכון.

משה עוזרי: אנחנו מדברים כרגע על מה שדובר בוועדת שיינין, כיתות י' ויא' כחטיבה אחת, כיצירת מקצוע שיוכר לבחינות הבגרות.

משה עוזרי: המקצוע הזה לפחות בכיתות יא', לפי דבריה של ראש האגף לזהירות בדרכים, דוקטור רחל רותם, עלותו כ- 15 מיליון שקל.

רחל רותם: 19.

משה עוזרי: זה הציטוט שלך מהוועדה הקודמת, דובר שם על 15 מיליון.

משה עוזרי: את ה- 15 מיליון האלה הרשות הלאומית נתנה.

משה עוזרי: משום מה באגף החליטו שאת הכסף הזה אפשר לתת גם להכשרת פרחי הוראה, גם לבתי ספר חרדיים.

משה עוזרי: אין לי בעיה עם זה, וגם ליסודי שממילא המנהל הכללי שמשון שושני הודיע גם בוועדה הקודמת שדנה בחינוך תעבורתי, שמשרד החינוך דואג רק לבתי הספר היסודיים.

משה עוזרי: אז למה קיצצו השנה את שכבת יא'?

משה עוזרי: יש מימון לרכזי בטיחות בדרכים בבתי ספר.

משה עוזרי: אין טעם במימון רכז כשאין בבית הספר מקצוע בטיחות בדרכים.

משה עוזרי: לדבר על החשיבות אין טעם, ואני לא רוצה לחזור על מה שאנשים אמרו.

משה עוזרי: שכבת הלימוד י' יא' היא שכבת גיל שעוברת ממשתמשי דרך פסיביים למשתמשים אקטיביים והבעיה היא הרבה יותר חמורה.

משה עוזרי: חשוב מאוד להבין, מה זה חינוך תעבורתי.

משה עוזרי: חינוך תעבורתי זה חינוך שחייב להיות בבית הספר, הוא חייב להיות שייך למשרד החינוך וזה לא לימוד נהיגה.

משה עוזרי: אנחנו לא מלמדים נהיגה אנחנו מלמדים חינוך תעבורתי.

משה עוזרי: להיות אדם בכביש, ברכב, בהתנהגות הכללית, להכיר את המגבלות שלנו, להכיר את המגבלות של הכביש, להכיר איך כביש יכול לעזור לנו אבל גם איך כביש יכול להיות לרועץ.

משה עוזרי: את זה חייבים לעשות בשכבת הגיל הזאת לפני שהם עוזבים את בית הספר.

זבולון אורלב: אני חותם על כל מלה שלך.

זבולון אורלב: שמעון פרי בבקשה.

שמעון פרי: שלום.

שמעון פרי: אני המנהל הכללי של עמותת "עיניים בדרכים".

שמעון פרי: "עיניים בדרכים" הוא ארגון לעידוד מנהיגות ובטיחות.

שמעון פרי: אני חייב לומר לכם שהמסר שיוצא החוצה מכל הפרשה הזאת הוא מסר של חוסר מנהיגות.

שמעון פרי: אני מציע למשרד החינוך הואיל ויש קונצנזוס על כל מה שנאמר, אין פה בכלל חילוקי דעות על הנתונים, אין חילוקי דעות, אני מניח שמבחינתכם, אני רואה אותך מהנהן כל פעם וחותם על הדברים, אני מציע לעבור לשלב הפרקטי על מה צריך לעשות כדי לקחת את הנושא הזה.

שמעון פרי: לעשות פעם אחת מעשה שייראה בציבור ושידעו שבטיחות בדרכים, אומנם זה לא סקסי ואין לזה רייטינג, אבל בצד אחד נהרגים כל הזמן אנשים ובצד שני מבטל משרד ממשלתי, משרד החינוך את החינוך לתעבורה.

שמעון פרי: מה חושב נוער כשהוא רואה כאלה דברים?

שמעון פרי: איזה מסר עובר ממשרד החינוך לכלל הציבור ברגע שמתבטל חינוך תעבורתי?

שמעון פרי: אני לא נכנס בכלל, ולא מעניין מה המהות ומה התוכן של זה, כמה צריך וכמה מיליונים.

שמעון פרי: זה מסר שחייב להיות ברור וחד משמעי.

שמעון פרי: לדעתי משרד החינוך צריך בכלל להחליט עם עצמו.

שמעון פרי: קודם כל שיהיה לו עמוד שדרה ונדע שמשרד החינוך אחראי על החינוך.

שמעון פרי: אם זה חינוך תעבורתי אז משרד החינוך צריך לקחת פיקוד, צריך לקחת מנהיגות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: נילי קשת מורה לחינוך תעבורתי, בבקשה.

נילי קשת: חוזר המנהל הכללי, כמו שסקר את ההיסטוריה חבר הכנסת זאב בילסקי, שכחו קטע מלפני שבועיים, ב- 1 ביוני יצא חוזר מנהל הכללי, ראה איזה פלא, השנה תש"ע היה חובה ללמד שעה שבועית ובסך הכל 30 שעות ולא למדנו, חובה בחוזר המנהל הכללי ולא לימדנו.

נילי קשת: בחוזר המנהל הכללי לקראת תשע"א מופיעה החובה בגן הילדים, מופיעה החובה בכיתה א'.

נילי קשת: אני אציין בהנחיה להורים באסיפות הורים כתוב "ילדים עד גיל 9 לא חוצים לבד כי הם לא מסוגלים להבין".

נילי קשת: המלה חינוך תעבורתי כלל לא מופיעה בחוזר המנהל הכללי כתוב "יועברו הנחיות למנהלים על מקצועות מותאמים".

נילי קשת: הולכים להכניס את זה לאזרחות ולחינוך, קוראים לזה מודולות.

נילי קשת: הורידו את החינוך התעבורתי.

נילי קשת: אין גוף במדינה שמחנך את הנהגים הצעירים שהם קבוצת הסיכון הגבוהה ביותר על הכביש.

נילי קשת: אני רוצה לבקש מכבוד יושב ראש הוועדה שתקבע היום, מספיק עם הפארסה הזאת, מספיק לפטר אותנו מבתי הספר.

נילי קשת: מספיק ! זה משפיל.

נילי קשת: בתי ספר של הבעלויות מעולם לא קיבלו שכר בספטמבר ואוקטובר.

נילי קשת: חודש תשיעי, איפה התקציב?

נילי קשת: לאן אגף הזה"ב מעביר את התקציב הזה?

נילי קשת: לא מקבלים שכר.

נילי קשת: שלשום מנהל מבית הספר שלימדתי בו השנה אמר לי "נילי, גם אם נקבל את ההתחייבות" אגב הם מכינים כעת מערכת לימוד שעות, "גם אם אני אקבל התחייבות לשעות, אנחנו שבעי אכזבות" אומר לי מנהל בית ספר "אני לא אשבץ את השעות עד שאני לא אראה שיש לי כסף".

נילי קשת: בארבע שנים לקחו את השעות מהמנהלים.

נילי קשת: אי אפשר לעבוד כך.

נילי קשת: זה צחוק מהעבודה.

נילי קשת: השנה היו לי 15 שעות, חמישה, שבעה תלמידים בשיעור.

נילי קשת: בתשס"ט כשלמקצוע היה ציון לבגרות הייתה לי כיתה מלאה.

זבולון אורלב: לא הבנתי, למה חמישה?

נילי קשת: כי התלמידים לא "פריירים", הם יודעים שזה לא חובה.

זבולון אורלב: הם בורחים מהשיעור?

נילי קשת: כן.

נילי קשת: ואין שום אמצעי לאכוף את זה בכיתה יא'.

נילי קשת: אין מקצועות של חצי, זה חצי הריון.

נילי קשת: מחצי הריון יכול לצאת משהו בחיים?

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מניח שהמנהל הכללי רושם את ההערות ובוודאי יתייחס אליהם.

זבולון אורלב: משטרת ישראל בבקשה.

זבולון אורלב: אני מורה במקצועי לא חוקר, יש לי שאלה בסיסית.

זבולון אורלב: אנחנו יוצאים מתוך נקודת הנחה בסיסית שחינוך תעבורתי ראוי מצמצם באופן משמעותי את המעורבות, של אלה שקיבלו את הלימוד, בתאונות דרכים בין כמשתמשים פסיביים ובין כמשתמשים אקטיביים.

זבולון אורלב: אני מניח שלמשטרה יש מה לומר בעניין הזה.

זאב גוטמן: צמצום תאונות הדרכים בא משלושה מישורים שונים.

זאב גוטמן: האחד – תשתיות, השני – אכיפה, ושלישי – חינוך.

זאב גוטמן: החינוך הוא ענף חשוב מאוד בתחום הזה ואנחנו מצודדים בכל מה שנאמר כאן.

זאב גוטמן: תאמינו שמהגילאים הנמוכים, מגיל גן ועד יב' צריך לתת את החינוך.

זאב גוטמן: יש כאן את הגופים שאמונים על העניין הזה ואנחנו בהחלט חושבים שהם צריכים לעשות את עבודתם.

זאב גוטמן: מי שצריך את הסיוע מאיתנו, ולפעמים אנחנו מעניקים אותו על פי בקשות, אנחנו מצטרפים ועושים.

זבולון אורלב: אני מעורב בסיפור של החינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: האמת לא שמעתי את קולה של המשטרה שאומרת רבותיי, אני באה לדפוק לכם על הראש, בצמצום חינוך תעבורתי המשוואה מאוד ברורה, והיא הגדלת מספר הילדים והצעירים שיהרגו או יפצעו חס וחלילה בתאונות דרכים.

זבולון אורלב: משיהו צריך לומר את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אתה אומר את זה?

זאב גוטמן: לא.

זאב גוטמן: אני אומר שיש כאן את הגופים שזה התפקיד שלהם, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: התפקיד שלכם זה לא להתריע?

זאב גוטמן: התפקיד שלנו מתריע ועובדה שמשתמשים בדוחות שלנו.

זאב גוטמן: כל הנתונים הסטטיסטיים הם מאיתנו ואנחנו מציפים אותם השכם והערב כדי להצביע על אוכלוסיות בסיכון, וזו אחת מהאוכלוסיות.

זבולון אורלב: אני מקווה שסוגיית זהירות בדרכים לא עומדת על הפרק השנה.

רחל רותם: עומדת.

זבולון אורלב: עומדת שוב?

רחל רותם: יש קיצוץ בשוטרות הדרכה, יושבת כאן המפקדת.

זבולון אורלב: למה?

רחל רותם: כי שוטרת שעוזבת אין במקומה אחרת.

זבולון אורלב: מהי המשמעות של שוטרת הדרכה?

זבולון אורלב: זו השוטרת שנכנסת לכיתה?

רחל רותם: המשמעות היא, שמחדרה דרומה עד תל אביב לא קיבלו בתי ספר הכשרה השנה בכיתות ה' ולכן בשנה הבאה לא יוכלו לעמוד כיתות ו' במשרות הזה"ב.

זבולון אורלב: כלומר לא יהיו משמרות זה"ב של משטרת ישראל?

רויטל ריבק: אנחנו נותנים משמרות זה"ב בכוח האדם הקיים.

רויטל ריבק: יש לו 47 שוטרים שנכנסים לכיתות ה' ו' ונותנים הדרכת זהירות בדרכים ומערכים מקובלים.

זאב בילסקי: האם יש מצב כששוטרת עוזבת לא באה שוטרת חדשה?

רויטל ריבק: כן.

זאב בילסקי: האם את חושבת שזה תקין?

רויטל ריבק: לא.

זאב בילסקי: האם את חושבת שזה תפקידך להתריע ולהגיד תראו מה קורה כאן.

רויטל ריבק: יש לי ראש אגף והוא מחליט בנושא.

זאב בילסקי: אבל כאן יש לך יושב ראש, הוא יכול לעזור לך.

רויטל ריבק: המשכורות מאוד נמוכות, הבנות האלה לא עובדות משרה שעליה הן מקבלות את מירב התשלום, זה נותן את אותותיו.

זבולון אורלב: רב פקד רויטל ריבק, אגב שאלתי בתום לב את השאלה.

זבולון אורלב: נער הייתי וגם קצת בגרתי ולצערי במשך עשר וחצי השנים שאני בכנסת, שמונה שנים שאני בוועדת החינוך, כמעט כל שנה זה עלה, אמרתי שזה מעניין שהשנה לא שמעתי שיש בעיה.

זבולון אורלב: שמחתי שבעיה אחת ירדה מהפרק ולכן שאלתי שאלת תם.

זבולון אורלב: בעייני פשוט מפקירים את הילדים, את חיי הילדים.

זבולון אורלב: איך את רוצה שילד בגילאים האלה שלא מקבל את הבסיס של איך חוצים כביש כמשתמש בכביש.

זבולון אורלב: זה הגיל בו הוא מקבל את החינוך הבסיסי איך חוצים כביש.

זבולון אורלב: מהן התשובות שלנו כמבוגרים לילדים האלה?

זבולון אורלב: משרד המשטרה לא יכול, שילך לממשלה ויאמר שהוא לא יכול, שיטילו את זה על הרשות.

דוד עוזר: אדוני היושב ראש, אנחנו העברנו להם את הכסף עבור זה.

זבולון אורלב: אתם לא קיצצתם את הכסף עבור זה.

זבולון אורלב: מה אתם עושים עם הכסף?

זאב בילסקי: אתם בדקתם מה נעשה עם הכסף?

זאב בילסקי: אתם בדקתם שאם שוטרת עוזבת לא באה שוטרת חדשה?

דוד עוזר: לא קיבלנו דוח כזה, אבל קיבלתי מדוקטור רחל רותם, יש לה את המידע מהמקורות שלה.

זאב בילסקי: ברוך ה' שיש לנו את רחל רותם.

זבולון אורלב: הילדים יכולים לסמוך עלינו שאנחנו יודעים לנהל את המדינה הזאת?

זבולון אורלב: אם דבר כל כך פשוט של זהירות בדרכים לכיתות ה' ו- ו' אנחנו לא יכולים לעשות?

זבולון אורלב: הילדים באמת מפקידים את חייהם בידינו וזה פיקדון בידיים אמונות?

זבולון אורלב: אלו פשוט דברים מדהימים.

זבולון אורלב: אני אגיד לזכות המשטרה שבעבר כשרצו לקצץ היו אומרים "אנחנו מקצצים".

זבולון אורלב: היום גם לא אומרים אנחנו מקצצים.

זבולון אורלב: היום זה קצוץ שקט כזה, זו מחתרת חשאית?

זבולון אורלב: אני לא מבין את הדבר הזה.

זבולון אורלב: מה את מצפה שיעשו אותם הילדים?

זבולון אורלב: כשברשות הייתה בעיית הקיצוץ הם באו למשרד החינוך ואמרו שהם לא יכולים לתת יותר תקציב, אז התפוצצה הפרשה הזאת.

זבולון אורלב: באתם ואמרתם שאתם לא יכולים?

זבולון אורלב: חברים זה עלה כדרך אגב כאן בדיון.

זבולון אורלב: סגן ניצב זאב גוטמן, מנהל הכשרות אגף התנועה, בבקשה.

זאב גוטמן: לעניינו כל הנושא של הדרכת זהירות בדרכים עם המדריכים שקיימים אנחנו עושים את המיטב.

זאב גוטמן: חשוב לציין שיש אוכלוסיות שאנחנו לא מגיעים אליהן ולא מהסיבה של חוסר במדריכים אלא מהסיבה של התמקדות מנהלי בתי ספר להכניס את הדרכת הזה"ב אליהם.

זאב גוטמן: יש מנהלי בתי ספר שלא רוצים שידריכו אצלם זהירות בדרכים.

זאב גוטמן: לא רק אצל החרדים, אלא גם בתי ספר חילוניים שלא רוצים את הדבר הזה וחוששים מזה, לא רוצים שידריכו זהירות בדרכים אצלם.

זבולון אורלב: יושבים כאן מולך שלושה מנהלים כלליים, שלושתנו לשעבר ושמשון שושני הוא תמיד גם לעתיד, ולא שמענו פעם אחת, שאלתי אותו אם הביאו בפניו שיש מנהל כזה, אגב אני הייתי משעה אותו אם הייתי יודע, אגב הייתי גם מנהל אגף כוח אדם בהוראה, אם אני הייתי יודע על מנהל בית ספר שלא מאפשר לקיים את ההדרכה, בעיניי זה פיקוח נפש, הייתי מזמין אותו לשימוע והייתי אומר לו שהוא בשימוע לפני השעיה.

זאב גוטמן: אני מציע שיעשו את הבירור הזה.

זבולון אורלב: רחל רותם, את יודעת מזה?

רחל רותם: אין דבר כזה, במקומות שאפשר להעמיד משמרות זהירות בדרכים, זאת אומרת שיש מקומות שהמהנדסים - - -

זאב גוטמן: אני שימשתי מפקד משטרת התנועה הארצי בדרום, ישבתי מול המפקח של משרד החינוך של מחוז הדרום בנושא זהירות הדרכים.

זאב גוטמן: הוא אמר לי שיש בתי ספר, עברנו בית ספר בית ספר, הוא יודע בדיוק מי הם בתי הספר.

זאב גוטמן: אני נותן את הדוגמה של הדרום.

זאב גוטמן: לא רק בדואים, זה בקרית גת, בבאר שבע ולא חסרים.

זבולון אורלב: אני מבקש מכם להעביר באופן דחוף לדוקטור רחל רותם את רשימת מנהלי בתי ספר.

זבולון אורלב: איש לא פטור, לא בדואים ולא אחרים, אף אחד לא פטור מהדבר הזה.

נילי קשת: בנופית אין.

זבולון אורלב: אף אחד לא פטור מזה.

זבולון אורלב: האם אני צודק?

זבולון אורלב: – אני צודק.

זאב בילסקי: אדוני היושב ראש, יש כאן עוד נקודה.

זאב בילסקי: מסביב לשולחן הזה אני כל הזמן שואל איפה נציג משרד התחבורה, הלא היה הוא צריך לבוא כבר משעה 07:00 בבוקר לחכות בשערי הכנסת כדי להיות בדיון הזה.

זבולון אורלב: משרד התחבורה הוזמן.

זבולון אורלב: אני מעריך, אני אומר את זה כרגע לזכותם, שהם חשבו שהנושא הוא באחריות הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אני יכול להבין אותם ואני לא אומר שאני מסכים איתם.

זבולון אורלב: אני אומר בגלוי שהסוגיה של צמצום מצבת המדריכות של המשטרה בבתי הספר, לדעתי זה לא יעבור לסדר היום.

זבולון אורלב: אני חושב שנקבל כאן החלטה מאוד חשובה ומאוד חריפה.

זבולון אורלב: זה בלתי אפשרי ואני גם אבקש שמשרד החינוך יעלה את הדבר הזה בממשלה.

זבולון אורלב: חבל אגב על המאמצים, בכל המאבקים הקודמים בסופו של דבר המשטרה חזרה לאותו היקף.

זבולון אורלב: אני רק אומר משהו מההיסטוריה, לכאורה מה זה משנה, יגידו קחו בת משירות לאומי והיא תדריך, לא.

זבולון אורלב: יש משמעות גדולה כשנכנסת שוטרת עם מדים, זה חלק מהעניין ואני אומר לכם את זה כאיש חינוך, ויגיד לכם את זה כל איש חינוך שזה חלק מהעניין.

זבולון אורלב: זה לא עניין שיבוא כל אחד, אפשר גם לעשות את זה באמצעות מצגת.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: זה חלק מהעניין של הנוכחות, הסמכות והמסר של מי שמופקד על הזהירות בדרכים, המדים כאן הם מאוד משמעותיים ומאוד חשובים.

זבולון אורלב: אנחנו נדרוש ממשטרת ישראל לחזור לאותו היקף של כוח אדם שהדריך.

זבולון אורלב: זו תביעה שלא תהייה בה פשרה, לא יכול להיות בית ספר שצריך להתכונן ולהציב משמרות זהירות בדרכים ובהעדר הדרכה לא יהיו משמרות זהירות בדרכים ושתלמידים יחצו את הכביש ללא הגנה של משמרות הבטיחות בדרכים.

זבולון אורלב: פירושו של דבר שאנחנו מפקירים אותם לגורלם.

זבולון אורלב: אלא אם כן תגידו שלא צריך את משמרות זהירות בדרכים.

זבולון אורלב: אני חושב שאף אחד לא יגיד את זה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת מסעוד גנאים בבקשה.

זבולון אורלב: אחריו סוף סוף המנהל הכללי.

מסעוד גנאים: אני רוצה להצטרף לכל אלה שדיברו על חשיבות הנושא.

מסעוד גנאים: אני גם הגשתי שאילתה לשר החינוך בעניין.

מסעוד גנאים: אני רואה על פי המסמך שלפנינו שבכל מדינות האיחוד האירופי החינוך התעבורתי חובה בהן.

מסעוד גנאים: יש מדינות שהוא משולב במקצועות אחרים.

מסעוד גנאים: כנראה שאצלנו הולכים הפוך.

מסעוד גנאים: ככל שגדלה מעורבות הצעירים בתאונות הדרכים מפחיתים את החינוך התעבורתי.

מסעוד גנאים: למרות שכולנו יודעים שהגורם האנושי ולתודעה בחשיבות הנושא יש השפעה על צמצום תאונות הדרכים.

מסעוד גנאים: אני מצטרף לכל הקוראים לממשלה להחזיר את החינוך התעבורתי, וגם אם אפשר לשלב את המקצוע בבחינות הבגרות.

מסעוד גנאים: לדעתי כאשר התלמידים ידעו שזה מקצוע חובה הם יתעניינו יותר והגישה לנושא תהייה אחרת.

זבולון אורלב: תודה לך חבר הכנסת מסעוד גנאים.

זבולון אורלב: אדוני המנהל הכללי, אתה יושב כאן בסבלנות שעה ארוכה.

זבולון אורלב: מעבר לדברים שאתה רוצה לומר אני מבקש למקד כמה דברים שלדעתי הם חשובים.

זבולון אורלב: ראשית גם אני מברך מאוד את שר החינוך ואותך שהצלחתם להביא להחלטה לעמדת 30 מיליון שקלים לחינוך התעבורתי לשנת הלימודים הקרובה.

זבולון אורלב: שאלתי האם מדובר כאן בהסדר חד פעמי או בהסדר קבוע, בבסיס התקציב או בעודפים.

זבולון אורלב: איפה אנחנו בדיוק נמצאים?

זבולון אורלב: הסוגיה השנייה, תסביר מה קרה בשנת תש"ע, אני הבנתי מהדיון שהתקיים ביוני 2009, לפני שנה, שהבעיה בקצוץ החינוך התעבורתי הקיצוץ של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, כך הבנתי אז.

שמשון שושני: הבנת נכון.

זבולון אורלב: הבנתי שעד תשס"ט המימון לחינוך תעבורתי היה ב- matching, כלומר שחלק מגיע מהרשות וחלק מגיע ממשרד החינוך.

זבולון אורלב: הרשות ביטלה את החלק שלה ולכן - -

דוד עוזר: הרשות לא ביטלה את חלקה.

זבולון אורלב: הוא יענה לי.

זבולון אורלב: אני מבקש לדעת למה נולד הקיצוץ.

זבולון אורלב: פעם לחינוך התעבורתי התקציב היה 30 מיליון ובתש"ע החינוך התעבורתי ירד ל- 15 מיליון, מי קיצץ 15 מיליון?

זבולון אורלב: הדבר השלישי זו סוגיית בחינת הבגרות, אני מבין שלא מדובר על בחינת בגרות חיצונית, יכולה להיות גם בחינת בגרות פנימית.

זבולון אורלב: אני מבין שמדובר, מתוך הבנתי את העניין, מדובר על בחינת בגרות פנימית.

זבולון אורלב: מה העמדה היום ומדוע לא מקיימים היום בחינת בגרות.

זבולון אורלב: לאור הדיווחים אני מוכרח לומר שאני מאוד מופתע שבשיעורים שאינם לבגרות התלמידים פורחים באוויר, זו לא מערכת החינוך שאני מכיר ואני מודה, אבל יכול להיות שאני לא מעודכן.

נילי קשת: זה רק 15 שעות.

זבולון אורלב: אני חושב שבבית ספר טוב, שהוא בית חינוך זה לא צריך לקרות.

זבולון אורלב: יש מספיק אמצעים בידי הנהלת בית הספר לוודא שכל התלמידים ילמדו, לא צריך בשביל זה בחינת בגרות באופן אמיתי.

זבולון אורלב: אבל אני מכיר בעובדות החיים ואני לא מתעלם מהם.

זבולון אורלב: אפשר לומר שמי שלא השתתף לא יקבל צוין גם בחינוך גופני.

זבולון אורלב: הדבר הנוסף זו הערתה של הגברת נילי קשת, שבחוזר המנהל הכללי לשנת הלימודים תשע"א החינוך התעבורתי נעלם.

זבולון אורלב: האם זה בגלל שההחלטה כאן מאוחרת וחוזר המנהל הכללי כבר נכתב, כן או לא?

זבולון אורלב: מדוע החינוך התעבורתי נעלם מחוזר המנהל הכללי לשנת תשע"א?

זבולון אורלב: תתייחס בבקשה גם לסוגיה של שכר המורים ואם תוכל גם להתייחס לסוגיה של הזהירות בדרכים.

זבולון אורלב: בבקשה אדוני המנהל הכללי.

שמשון שושני: קודם כל אדוני היושב ראש תודה על קיום הישיבה וגם לשני חברי הכנסת שממשתתפים בה, חבר הכנסת מסעוד גנאים וידידי חבר הכנסת זאב בילסקי שבאמת עשה כמה דברים בתעבורה בעירו ומגיע לו יישר כוח על הרבה דברים.

שמשון שושני: ראשית אני רוצה לומר שצריך להבחין בין החינוך לבטיחות בזהירות בדרכים בחינוך היסודי לבין החינוך בעל יסודי.

שמשון שושני: בהחלטת הממשלה, או מתוך החלטת הממשלה בשנת 1993, מימים ימימה עוד לפני, משרד החינוך קיים את החינוך לזהירות בדרכים, לבטיחות בדרכים בחינוך היסודי של מדינת ישראל.

שמשון שושני: המשרד מקציב לנושא הזה בשנת התקציב הנוכחית כ- 47 מיליון שקל.

שמשון שושני: חלוקת התפקידים הייתה שבחינוך העל יסודי - כיתות י',והחטיבה העליונה כיתות י' עד יב', החלק הזה יתוקצב על ידי הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

שמשון שושני: בשנת הלימודים תשס"ט הרשות קיצצה, בגלל קיצוצים תקציביים שהיו אצלה, כ- 15 מיליון שקל מתקציב החטיבה העליונה שהועבר למשרד החינוך והעבירה למשרד החינוך 15 מיליון שקל בלבד.

שמשון שושני: היות וההודעה הגיעה גם מאוחר למשרד, המנהלת הכללית של המשרד והשרה דאז, החליטו שמאחר וההודעה הגיעה מאוחר מאוד וכדי לא להיכנס לעימותים בנושאי פיטורי מורים, החליטו לחפש ולמצוא מתקציב המשרד הגירעוני מאוד, וכפי שאנחנו יודעים הגירעון היה של מיליוני שקלים, 15 מיליון שקל ולקיים בשנת הלימודים תשס"ט את ההיקף המלא של החינוך התעבורתי, כך הוא נקרא, בחטיבה העליונה.

שמשון שושני: לקראת שנת הלימודים תש"ע הודענו שאנחנו לא נתקצב את מה שהרשות הייתה צריכה לתקצב מפני שאין לנו מקורות.

שמשון שושני: בשנת הלימודים הנוכחית תש"ע אנחנו מקיימים את החינוך התעבורתי בחטיבה העליונה בהיקף של 15 מיליון שקל בלבד.

זבולון אורלב: שמועברים מהרשות.

שמשון שושני: שמועברים מהרשות.

שמשון שושני: המשרד מקיים את החינוך לבטיחות וזהירות בדרכים בחינוך היסודי בהיקף מלא ובלי קיצוץ, בהיקף המלא של 47 מיליון שקל.

שמשון שושני: שמעתי כרגע שיש תקלות בביצוע בנושא ההדרכה של משטרת ישראל, נבדוק את העניין הזה.

שמשון שושני: מבחינה תקציבית אין קיצוץ ולא היה קיצוץ וגם לא יהיה קיצוץ מבחינתו של המשרד בנושא זהירות בדרכים.

שמשון שושני: הפתרון שנמצא לפני מספר ימים לנושא השלמת התקצוב להיקף מלא בחינוך התעבורתי בסכום של 30 מיליון שקל, כפי שאמר המנהל הכללי של הרשות, 5 מיליון נוספים יבואו מתקציב המשרד וזה בבסיס תקציב המשרד, 5 מיליון נוספים יבואו מהאוצר ו- 5 מיליון יבואו ממשרד התחבורה.

שמשון שושני: כשמדברים על בסיס תקציב אי אפשר לדעת מה יהיה כי כל תקנות התקציב שבבסיס התקציב הן יעד לקיצוצים משנה לשנה.

שמשון שושני: התקציב הוא תקציב שנתי ואם הממשלה תחליט הוא יהיה דו שנתי לשנות הלימודים 2001 ו- 2012.

שמשון שושני: אבל אם יהיה קיצוץ רוחבי שיחול גם על משרד החינוך כמו על משרדם אחרים, הכל הוא במסגרת ונתון לשיקולים ולסדרי עדיפויות.

זבולון אורלב: השאלה היא אם התוספת של משרד התחבורה 5 מיליון, ותוספת האוצר של 5 מיליון יהיו בבסיס התקציב?

שמשון שושני: בבסיס התקציב שלהם, מהיכן הם לוקחים את זה?

שמשון שושני: אין יותר עודפים.

זבולון אורלב: אצלכם ברשות זה יהיה בבסיס התקציב?

דוד עוזר: ה- 20 מיליון יהיו חלק מהתקציב שלנו.

זבולון אורלב: וה- 5 מיליון שהאוצר נותן למי הוא מעביר?

שמשון שושני: אני מעריך שאליי.

שמשון שושני: אני אומר שהיו אצלנו גם בבסיס התקציב כ- 40 מיליון, והוא גם העביר פעם 40 מיליון בבסיס התקציב.

דוד עוזר: זה היה כשהיה לנו תקציב של 550 מיליון.

שמשון שושני: אני מבקש להעיר הערה עקרונית, על העבודה המצוינת שעשה כאן איתי פדלמן ממרכז המחקר והמידע של הכנסת.

זבולון אורלב: זו הזדמנות להודות לו.

זבולון אורלב: הוא עוזר המחקר של הוועדה שעובד במרכז המידע והמחקר של הכנסת.

שמשון שושני: מי שקרא את החוברת של איתי פדלמן רואה שבעצם יש דברים שאנחנו לא צריכים כל כך להתאונן עליהם.

שמשון שושני: כולם מיחסים חשיבות עצומה לנושא של חינוך תעבורתי, בכל המדינות וגם במדינת ישראל ובזה אין ספק.

שמשון שושני: תסתכלו על הטבלה שלו : מתוך 25 מדינות שהוא סקר ובדק מה קורה בנושא התעבורתי, תראו בכמה מדינות לומדים מגן הילדים ועד כיתה יב', ובכמה מדינות לומדים עד כיתה י', ובכמה מדינות לומדים חינוך תעבורתי עד כיתה נמוכה יותר ובכמה מדינות לא לומדים חינוך תעבורתי בכלל.

שמשון שושני: אנחנו מקדישים 30 שעות, ותקני אותי רחל רותם, אנחנו מקדישים 30 שעות, כלומר שעה שבועית בחינוך היסודי ואנחנו רוצים להקדיש, אני לא יודע איך עכשיו תהייה ההתארגנות בחינוך התעבורתי, אבל הבסיס היה שאם מקציבים 30 מיליון נקדיש כנראה שעה שבועית ואני לא יודע איך החלוקה הפדגוגית בדיוק תהייה בכיתות מסוימות.

שמשון שושני: 30 המיליון המתוקצבים יחולקו לחינוך תעבורתי על פי שיקולים פדגוגיים של מי שממונה על הנושא.

שמשון שושני: אני מבקש להעיר עוד הערה שאפשר ללמוד מהסקירה המצוינת הזאת, לא ראיתי, אולי יש מדינה אחת, שמקדישה שעה שבועית, שעה שבועית לנושא של חינוך תעבורתי כמקצוע נפרד, נפרד עם מורים נפרדים וכמקצוע נפרד.

שמשון שושני: מתוך הסקירה אני למד שברוב המדינות החינוך התעבורתי משולב במקצועות אחרים הנלמדים בבתי הספר ותחת כותרות שונות.

שמשון שושני: הוא יכול להיות משולב במקצוע הגיאוגרפיה, הוא יכול להיות משולב במקצוע הפיסיקה, הוא יכול להיות משולב במקצוע הבריאות והוא יכול להיות באזרחות ויכול להיות משולב בתחומים אחרים.

שמשון שושני: אנחנו במדינת ישראל הפרדנו אותו כמקצוע נפרד.

שמשון שושני: כדאי לקחת גם את הדברים האלה בחשבון.

שמשון שושני: איני יודע מה טוב יותר, האם לשלב אותו ובאילו כיתות לשלב אותו, אין אמת אחת.

שמשון שושני: אין לי ספק שהסקירה הזאת מחייבת אצלנו גם דיון פדגוגי מאוד מאוד משמעותי על החינוך התעבורתי.

שמשון שושני: אני מודה לך פעם נוספת על הסקירה.

שמשון שושני: צריך להיכנס למהות החינוך התעבורתי ולא למאבק על עוד שעה או פחות שעה, אלא מה באמת על מהותו של חינוך תעבורתי.

שמשון שושני: לגבי בחינות הבגרות, אני לא יודע אם המקצוע הזה צריך להיכנס לבחינת בגרות, לא מכיר מדינה אחת שבה בוחנים בחינת בגרות או בחינת סיום בנושא הזה, אולי במדינות מסוימות בארצות הברית, איני בטוח שבוחנים באיזו מדינה בבחינות סיום.

שמשון שושני: כאן מדובר על החינוך שבמהות, על חינוך לשינוי התנהגות ושינוי בדפוסי אורח חיים, ושינוי תרבותי משמעותי.

שמשון שושני: אדוני היושב ראש, אני מאוד מקווה שכתוצאה מהדיון הזה אנחנו נקיים אצלנו במשרד דיון, וגם כתוצאה מהחוברת הזאת, על מהותו של החינוך התעבורתי ואז גם תתקבלנה החלטות איך אפשר להגיע לעניין.

שמשון שושני: תודה.

שמשון שושני: זה נכון שחוזר המנהל הכללי נכתב חודשים לפני ההחלטה שלנו ובעקבותיו גם יצא חוזר מתקן.

זבולון אורלב: אני מסכם את הדיון.

זבולון אורלב: אני מבקש להודות לחבר הכנסת זאב בילסקי שהיה מיוזמי הדיון הזה יחד עם ההחלטה שלנו לקיים דיון מעקב.

זבולון אורלב: הוועדה חוזרת וקובעת בהמשך לדיונים קודמים בדבר חובתה של המדינה להבטיח חינוך לזהירות ולבטיחות בדרכים יחד עם חינוך תעבורתי.

זבולון אורלב: כאשר קיימת הסכמה רחבה שחינוך זה מונע היפגעות של תלמידים ומחנך אותם גם כהולכי רגל זהירים ובהתבגרותם, להיות נהגים זהירים יותר.

זבולון אורלב: זה חינוך מציל חיים במשמעותו המלאה.

זבולון אורלב: הוועדה רשמה לפניה את הדיווח לפיו הוסדר תקציב בסך 30 מיליון שקל לשנת הלימודים תשע"א שמרביתו בבסיסי התקציב של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ומשרד החינוך.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ולמשרד החינוך להבטיח את התקציב הזה כתקציב קבע במשרד.

זבולון אורלב: הוועדה סבורה שיש למצוא את הדרך להבטיח את יציבות החינוך התעבורתי ולמנוע זעזועים כפי שהיו בשנתיים האחרונות כיוון שזעזועים אלה גורמים נזקים פדגוגיים וחינוכיים וגם גורמים לכך שמורים מקצועיים עוזבים את המערכת.

זבולון אורלב: הוועדה שמעה בצער את הדיווח על הפחתה במספר השוטרות המדריכות תלמידים בכיתות ה' להיות פעילים במשמרות זהירות בדרכים בכיתות ו'.

זבולון אורלב: הוועדה תובעת ממשטרת ישראל להשלים את התקנים כפי שהיו בשנים עברו כדי לא ליצור מצב שיהיו אזורים שלמים במדינת ישראל שהחינוך לזהירות בדרכים נמנע מהם, כאשר גם הוא חינוך מציל חיים.

זבולון אורלב: הוועדה מבקשת דיווח ממשטרת ישראל בתוך 45 יום על החלטות משטרת ישראל בסוגיה זו.

זבולון אורלב: הוועדה נחושה להביא לידי כך שלא יהיה קיצוץ וזאת באמצעות כל האפשרויות העומדות בפני הכנסת כדי להביא ליישומה של החלטה זו.

זבולון אורלב: אני אומר את זה לא כהחלטה לגבי אותם מנהלים, אני חוזר ומבקש שתדווחו למשרד החינוך, אני לא מקבל על זה בכלל החלטה ואני יודע מה יעשה המנהל הכללי של משרד החינוך לאותו מנהל שמסרב לקבל את ההדרכה.

זבולון אורלב: זו לא תכנית כבקשתך לשיקולי המנהל.

זבולון אורלב: זו הפרה בוטה של כל ההנחיות וכל ההוראות של משרד החינוך, זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: בנוגע לבחינות הבגרות הוועדה רשמה לפניה שהמנהל הכללי של משרד החינוך יקיים דיון פדגוגי בסוגית החינוך לזהירות בדרכים והחינוך התעבורתי.

זבולון אורלב: במסגרת זאת תידון גם הסוגיה הזאת ונקיים דיון מעקב בעת שנחליט.

זבולון אורלב: אני מאחל לכל התלמידים, היות ואנחנו לפני החופש הגדול וגם לפתיחת שנת הלימודים, שתהייה חופשה גם נעימה וגם זהירה.

זבולון אורלב: אני לא מכיר את הנתונים אבל אני מעריך שתקופת החופשה אחוז המעורבות של תלמידים בתאונות דרכים עולה מאחר והם חשופים יותר בדרכים.

זבולון אורלב: נאחל להם וגם למורים וכל המעורבים לשמור על הילדים, וגם לקראת פתיחת שנת הלימודים תשע"א.

זבולון אורלב: שתהייה שנת לימודים זהירה ובטוחה.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.