הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 93, 2010-06-15 09:30

עתניאל שנלר: בוקר טוב.

עתניאל שנלר: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה לביקורת המדינה, במליאתה.

עתניאל שנלר: היום על סדר היום דוח מבקר המדינה שעסק ברבני שכונות המועסקים במועצות הדתיות, דוח חשוב, מרתק, מעניין, בעיקר מלמד ומורה.

עתניאל שנלר: בבקשה, אנשי מבקר המדינה.

יובל חיו: בוקר טוב.

יובל חיו: לפני שניכנס לפירוט של הממצאים שנוגעים לדוח, אני רוצה לומר שהדוח הזה למעשה מעביר נטל מאוד משמעותי למשרד לשירותי הדת.

יובל חיו: ההערה הזו נובעת בעיקר משלושה נושאים שהייתי מכנה אותם תשתיתיים, שנוגעים למערך שנקרא מערך הרבנים.

יובל חיו: הראשון הוא קודם כל האם המערך הזה נותן מענה נאות לצרכים העדכניים שקיימים היום.

יובל חיו: השני נוגע לעצם הסמכות של תפקיד הרב השכונתי, והשלישי נוגע לכל מערך הבקרה והפיקוח.

יובל חיו: בגלל שלושת התחומים האלה, שהדוח עוסק בהם, אני חושב שהתמודדות נאותה עם ממצאי הדוח הזה מחייבת למעשה פעולת מטה סדורה שתביא פעם ראשונה לבחינה יסודית של כל המערך התפקודי שקיים היום, וכנגזרת מכך גם פתרון לממצאים פרטניים נוספים שקיימים בתוך הדוח.

יובל חיו: אני מעביר את רשות הדיבור לצוות שעסק בנושא והם יפרטו בקצרה את הממצאים העיקריים.

חיים אמסלם: אתה מזכיר לי את אמרת הגמרא, שמעתא בעיה צילותא כיומא דאסתנא.

חיים אמסלם: אתה מכיר.

אופיר גלעדי-כביה: הדוח הזה עוסק ברבני השכונות שבאמצעותם מספקות המועצות הדתיות בין היתר את שירותי הדת היהודיים בישראל מכח חוק שירותי הדת היהודיים, 1971.

אופיר גלעדי-כביה: בארץ 112 מועצות דתיות וב-52 מהן מכהנים 207 רבני שכונות.

אופיר גלעדי-כביה: במהלך שנת 2009 בדק משרד מבקר המדינה היבטים הנוגעים לתנאי העסקתם של רבני השכונות, הועלו ליקויים, הן במישור המהותי, הנוגע לתפקודו של רב השכונה ולסמכויות המוקנות לו, והן במישור המנהלי הנוגע לסדרי העבודה, כמתחייב מכללי מנהל תקין.

אופיר גלעדי-כביה: הבדיקה נעשתה במשרד לענייני דת ובשש מועצות דתיות, אשדוד, ירושלים, כפר סבא, לוד, ראשון לציון ותל אביב-יפו.

אופיר גלעדי-כביה: להלן פירוט הממצאים: מתברר שבמשך שנים ארוכות לא בחן המשרד את צרכי הדת של תושבי השכונות ולא הגדיר את מהות תפקידו של רב השכונה, את דרישות היסוד המתחייבות מתפקידו, סמכויותיו ותקן המשרד.

אופיר גלעדי-כביה: התוצאה ממצב זה, שכל רב פועל בכפוף להשקפת עולמו על פי יכולתו, יוזמתו ושיקול דעתו.

אופיר גלעדי-כביה: ממאי 2008 לא אישרה ועדת התקינה, הפועלת במשרד, איוש משרות של רבני שכונות, כיוון שטרם גובש נוהל לבחירתה.

אופיר גלעדי-כביה: בתקופה זו גם פחת מספר רבני השכונות המכהנים בשל פרישת רבנים או פטירתם.

אופיר גלעדי-כביה: בחלוף השנים שטחן ומספר תושביהן של שכונות קיימות, כמו גם בנייתן של שכונות חדשות, גדל במידה ניכרת ורב שכונה אחד אינו יכול לספק את שירותי הדת המסורתיים לכלל התושבים בשכונה.

אופיר גלעדי-כביה: ואכן הבדיקה העלתה כי בחלק מהערים ממלאים רבני בתי הכנסת חלק מהתפקידים המסורתיים של רב השכונה.

אופיר גלעדי-כביה: מערך זה שהולך ומתהווה מחייב התמודדות, בין היתר בדרך של חיזוק התיאום בין רבני השכונות לבין רבני בתי הכנסת.

אופיר גלעדי-כביה: הביקורת מצאה כי ככלל הרבנים השכונתיים אינם מדווחים על נוכחותם בעבודה, ו/או על פעילותם בשכונה.

אופיר גלעדי-כביה: בפועל מרבית המועצות לא דרשו לקבל את הדיווחים האמורים.

אופיר גלעדי-כביה: לדעת משרד מבקר המדינה העצמאות, הגמישות ומרחב הפעולה המתחייב ממהות התפקיד של הרבנים דווקא יש כדי לחייב ביצוע של בקרה ופיקוח מהותי.

אופיר גלעדי-כביה: הם יוכלו להתקיים רק על בסיס של מערך דיווח סדור.

אופיר גלעדי-כביה: המועצות הדתיות מחויבות לנהל רישום של ימי חופשה, או מחלה, של עובדים והן אמורות לנכות ימים אלה ממאזן ימי החופשה או המחלה של העובד, ולעתים אף משכרו השוטף.

אופיר גלעדי-כביה: נמצא כי 43 מ-68 רבני השכונות, המכהנים בשש המועצות הדתיות שנבדקו, יצאו לחוץ לארץ בשנים 2007-2008, למשך 3 עד 311 ימים, סך כל ימי ההיעדרות של אותם רבנים הגיע ל-2,039 ימים, אולם מרביתם לא דיווחו למועצות הדתיות שבהן הם מכהנים על היעדרותם מעבודה באותם ימים.

אופיר גלעדי-כביה: 10 מ-43 רבנים שהו בחוץ לארץ יותר מ-52 ימים בשנה, דהיינו מעבר למכסת ימי החופשה השנתית הניתנת לצבירה באותה תקופה.

אופיר גלעדי-כביה: מטבע הדברים, בהיעדר דיווח על היעדרות עקב חופשה או מחלה, לא ניכתה המועצה את הימים שבהם נעדרו הרבנים מעבודתם ממכסת ימי החופשה שלהם או ממכסת ימי המחלה, ושילמה שכר עבורם אף שחלקם לכאורה לא היו זכאים לכך.

אופיר גלעדי-כביה: כמו כן, בעת פרישת הרבנים לגמלאות, פעלה כל מועצה לפי הסדרים פנימיים שקבעה לעצמה לעניין פדיון ימי חופשה ומחלה שלא נוצלו עד לפרישה.

אופיר גלעדי-כביה: רבני השכונות, המעוניינים לעבוד בעבודה נוספת, מחויבים לקבל את אישור המועצה לכך וזאת כדי לאפשר למועצה לבדוק אם יש בעבודה הנוספת משום ניגוד עניינים לתפקיד רב השכונה ואם אינה פוגעת בזמינותו של הרב ובהיקף השירותים שהוא נותן לתושבים וברמתם.

אופיר גלעדי-כביה: הביקורת מצאה ש-25 רבני שכונות עובדים במקביל לעבודתם במועצות הדתיות גם בגופים פרטיים שונים, חלקם מקבלים שכר עבור העבודה הנוספת ומרביתם לא ביקשו את אישור המועצה הדתית לעבודה נוספת זו.

אופיר גלעדי-כביה: ל-25 מ-207 רבני השכונות המכהנים כבר מלאו 67 שנים, ואף על פי כן לא פרשו לגמלאות והם ממשיכים לעבוד.

אופיר גלעדי-כביה: בבית הדין הארצי לעבודה בירושלים תלויה ועומדת עתירה בנושא גיל הפרישה של רבני השכונות.

אופיר גלעדי-כביה: במועד סיום הביקורת טרם ניתן פסק דין בעתירה, עד עכשיו.

אופיר גלעדי-כביה: נמצא כי בהיעדר עדכונים שוטפים בין המשרד והמועצות, מתקשה המשרד לקיים בקרה על כח האדם המועסק במועצות הדתיות, וכן נפגעת יכולתו לפקח על פעילותן ולבצע מעקב תקציבי עליהן.

אופיר גלעדי-כביה: נמצא כי כמה רבנים, המכהנים במועצות הדתיות, אינם רשומים במצבת כח האדם במשרד וכמה רבנים, הרשומים במצבת כח האדם שבמשרד, אינם רשומים במועצות הדתיות.

אופיר גלעדי-כביה: לסיכום המליץ משרד מבקר המדינה בפני המשרד לבחון ולמפות את הצרכים הדתיים של התושבים בשכונות ולפיהם להגדיר את תפקידם של רבני השכונות ואת סמכויותיהם, לקבוע את התקן של מספר הרבנים שיכהנו בכל מועצה דתית והיקף משרדם, ולהקפיד כי העסקתם תאושר בהתאם להחלטת ועדת תקינה ועל פי אמות מידה מפורטות שייקבעו בנוהל.

אופיר גלעדי-כביה: על המשרד לפתח נהלי עבודה מתאימים לרבני השכונות ולגבש נהלי דיווח ובקרה על נוכחות והיעדרות מהעבודה ולקבוע כללים לעניין זכאותם לפדיון ימי חופשה ומחלה.

עתניאל שנלר: עוד מישהו ממשרד מבקר המדינה?

יובל חיו: עד כאן דברינו.

עתניאל שנלר: אז קודם כל יישר כח גדול, עבודה מאוד מאוד חשובה.

עתניאל שנלר: רבותיי, אנחנו הולכים לקיים את הדיון בשלושה חלקים נפרדים מבחינת התכנים.

עתניאל שנלר: החלק הראשון יעסוק בהבנת המפה, מי נמצא איפה, מיד נדבר.

עתניאל שנלר: החלק השני יעסוק בתפקיד, בתקינה ורק החלק השלישי יעסוק בממצאים החמורים שהועלו כאן.

עתניאל שנלר: על מנת שלא נשפוט את הדברים בלי שנדע את העובדות להווייתן, מה שאני הייתי מבקש שהמשרד לשירותי דת יציגו בפנינו.

עתניאל שנלר: האם אתם יכולים למסור לוועדה מה מספר הרבנים בכלל של השכונות, העובדים מטעם המדינה בשכונות?

אופיר גלעדי-כביה: 207 בפועל.

עתניאל שנלר: והרי אדוני אמר שיש פער בין מה שצריך להיות לבין בפועל.

עתניאל שנלר: אני שואל מה צריך להיות, מה הצורך של המדינה?

עתניאל שנלר: המדינה רוצה לתת שירות לציבור.

אופיר גלעדי-כביה: זה אחד הדברים שאנחנו מבקשים כאן.

עתניאל שנלר: בבקשה.

עתניאל שנלר: יש על ידי מנהל כללי, אחד מהטובים שיש, המנהל הכללי של המשרד לשירותי דת והוא בוודאי יאיר את עינינו.

אביגדור אוחנה: זה קצת קשה למדידה, כיוון שאנחנו קובעים פרמטרים לתקנון משרות של רבני שכונות.

אביגדור אוחנה: הפרמטרים הם שכונות שאין בהן רב כמובן, ועוד פרמטרים אחרים שבדיוק עכשיו אנחנו דנים בהם במסגרת הנוהל החדש שאנחנו מגבשים.

אביגדור אוחנה: כשאנחנו אומרים 'צורך', קשה למדוד אותו במונחים אובייקטיביים---

עתניאל שנלר: כמה תקנים יש לכם, מר אוחנה?

אביגדור אוחנה: תקנים יש 207, כמו שציינו כאן כרגע.

עתניאל שנלר: לא, זה בפועל.

אביגדור אוחנה: אלה התקנים שמאוישים בפועל.

עתניאל שנלר: אני שואל כמה תקנים יש.

ניצן הורוביץ: למה זה קשור לנושא שלנו כמה תקנים יש?

עתניאל שנלר: זה נורא חשוב, חבר הכנסת הורביץ.

עתניאל שנלר: תאמין לי, זה קשור מאוד.

ניצן הורוביץ: אבל הדיון שלנו הוא לא דיון תיאורטי.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת הורביץ, אתה רוצה רשות דיבור להגיד משהו בהקשר?

עתניאל שנלר: בוודאי תקבל.

ניצן הורוביץ: אני אשמח להגיב.

עתניאל שנלר: ודאי שתקבל, אפילו לפני כולם, אם תחפוץ.

ניצן הורוביץ: אם אפשר, גם בהקדם.

עתניאל שנלר: ודאי וודאי, אבל קודם אני רוצה להבין על מה מדובר.

עתניאל שנלר: כך אני נוהג בוועדות שאני מנהל.

אביגדור אוחנה: אני אגיד כך; בגדול אנחנו קבענו שאנחנו מתקננים תקן של רב על כל 15,000 תושבים, כאשר תקן של רב כולל גם את רבני העיר, במידה וקיימים.

אביגדור אוחנה: אז עיר עם 45,000 תושבים זכאית לכאורה, ואני מדגיש לכאורה, לשלושה תקנים.

אביגדור אוחנה: שלושה התקנים האלה, אם יש להם רב עיר, הם זכאים רק לשני רבני שכונות, כאשר גם זה הוא פונקציה של תקציב.

אביגדור אוחנה: אם המועצה הדתית נמצאת במצב תקציבי לא שפיר ובתכנית הבראה או משהו כזה, לא נאפשר לה לקלוט תקן נוסף.

אביגדור אוחנה: בהנחה שיש לה רב שכונה אחד והיא זכאית לכאורה לעוד אחד, אנחנו לא נאפשר לה לקלוט עוד תקן מכיוון שהתקציב שלה לא מאפשר לה.

אביגדור אוחנה: לבוא ולהגיד מה הצורך, את הצורך אנחנו יודעים, ניקח את הערים, נחלק ל-15,000 תושבים ונדע מה הצורך בגדול.

עתניאל שנלר: המועצות הדתיות הן המשלמות את המשכורת?

אביגדור אוחנה: כן.

עתניאל שנלר: אז במועצה דתית שאין לה כסף, בעצם לא יהיו שירותים של רבני שכונות.

אביגדור אוחנה: כן, אבל, שוב, מועצה דתית שהיא בגירעון, אנחנו עושים לה תכנית הבראה ואנחנו משתדלים לתת מענה גם לצרכים האלה, לדברים האלה, גם לתקנים של רבני שכונות.

עתניאל שנלר: הפער בין מה שקבעתם אתם, במודל של ה-15,000, לבין ה-207, אתה יודע להגיד לנו מה הפער?

אביגדור אוחנה: יש פער גדול.

עתניאל שנלר: סדרי גודל?

אביגדור אוחנה: אני לא רוצה לנקוב במספרים, אבל יש פער גדול, בלי ספק.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת הורביץ, בבקשה.

חיים אמסלם: אדוני היושב ראש, אני מתנצל, הדיון הוא נפלא וחשוב, אבל אני חייב לצאת.

עתניאל שנלר: אני אגיד לכם מה אני הולך לעשות, אתם, כחבריי בוועדה, תקבלו את רשות הדיבור מתי שתחפצו, הכוונה שלי היא לברר היטב את הפערים, הכוונה שלי היא להבין מה תפקיד רב השכונה, אני לא יודע אם צריך רב שכונה, אני לא יודע מה תפקידו, אני לא יודע אם רב שכונה זה האיש שצריך לטפל בבתי כנסת או צריך לטפל בכלל האוכלוסייה.

עתניאל שנלר: אני ארצה לברר את הסוגיות הללו.

עתניאל שנלר: ואחר כך אני אנסה גם להבין שזה לא חצר ביזנטית של אף אחד.

חיים אמסלם: אז כמי שהיה רב שכונה פעם, אני גם כן אומר לך---

עתניאל שנלר: זה שייך למדינה והמדינה לא תעבוד כמו עסק פרטי.

עתניאל שנלר: זה התהליך שאמורה הישיבה לכסות היום.

עתניאל שנלר: בבקשה, רבותיי.

ניצן הורוביץ: תודה רבה, אדוני, רבותיי.

ניצן הורוביץ: קודם כל, למען היושר האינטלקטואלי אני אגיד שאני בבסיס דוגל בהפרדת הדת מהמדינה, לכן אני בכלל לא חושב שנושא כזה צריך להיות חלק מסל השירותים או העיסוקים של מדינה, לא רבני שכונות ולא קאדים ולא פטריארך יווני בנצרת ולא כל הדברים האלה שהמדינה שלנו מתעסקת איתם.

ניצן הורוביץ: אבל היות והשיטה היא אחרת, לצערי, והיות וזה החוק והיות וכן יש ציבור גדול שנזקק לשירותים האלה ומעוניין בהם, והיות והמדינה מממנת אותם, אז צריך שזה יתנהל כראוי והשורה התחתונה של הדוח הזה של מבקר המדינה, אני אגב קראתי לא רק את הסיכום, אלא גם נכנסתי לפרטים ויש פה כמה עשרות עמודים שהם מאלפים, והממצאים הם אכן ממצאים חמורים.

ניצן הורוביץ: השורה התחתונה, אדוני המנהל הכללי, בעצם אומרת, בצורה מאוד מפורשת, שאין לכם שום יד ורגל בנושא של רבני שכונות, אין פיקוח, אין התאמה של הרבנים לתפקידם, אין שום קריטריונים לגבי מה צריך רב כזה לעשות, אין שום התחשבנות לגבי ימי היעדרות או ימי חופשה, אין שום הסתכלות לגבי התאמה של רב, לגבי גיל.

ניצן הורוביץ: שום דבר, יש לנו כמה מאות ג'ובים, נקרא לזה ככה, שהם איזה שהוא מאגר כזה במועצות דתיות, או בידי כל מיני אנשים במקומות מסוימים, ממנים אחד כזה, אחד כזה, איש אינו יודע מה הוא עושה ולשם מה הוא פועל.

ניצן הורוביץ: בנקודות, אני חושב צריך לשים את הדגש על הנקודות הבאות, וזה מתיישב, אדוני היושב ראש, עם מה שאתה אמרת, אין הגדרת תפקיד.

ניצן הורוביץ: אז ברגע שאין הגדרת תפקיד, אז כמובן שאי אפשר לבדוק אם הוא מתאים לתפקיד, או אם הוא מבצע את תפקידו, כי אין הגדרה לתפקיד הזה.

ניצן הורוביץ: דבר שני, אין התאמה לצרכי המקום.

ניצן הורוביץ: אמר ידידי, הרב אמסלם, דבר נכון.

ניצן הורוביץ: אדם חרדי או אדם דתי מלכתחילה אולי לא זקוק לרב כזה ויסתדר בלעדיו, דווקא אולי אוכלוסייה שהיא פחות שומרת מצוות ואפילו חילונית, אבל שרוצה באיזה שהוא סוג של קשר, בסוג של הכוונה, מדי פעם, איזה שהוא משהו, דווקא היא צריכה רב כזה וברגע שהרב בא מרקע שונה לחלוטין, שונה לחלוטין, אין לו שום יכולת דיבור או התקשרות עם תושבי הקהילה שבה הוא משרת, אז יש כאן החמצה גדולה.

ניצן הורוביץ: דבר שלישי, אין פיקוח.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בתמצית, הנתונים פה הם קשים.

ניצן הורוביץ: אין פיקוח על הנוכחות ועל העבודה.

ניצן הורוביץ: נדמה לי שאתה הזכרת, אדוני ממשרד המבקר, את המספר עד 311 ימי היעדרות בחוץ לארץ בשנה.

ניצן הורוביץ: אז מה נשאר לו לעבוד?

ניצן הורוביץ: אז מה הוא...?

ניצן הורוביץ: אם הוא נעדר 311 יום, אז מה הוא עובד?

ניצן הורוביץ: אולי הוא רב במטוסים.

אהובה מלכה-נבו: הנתון נכון לשנתיים, לשנים 2007-2009.

ניצן הורוביץ: עבודה נוספת ללא אישור.

ניצן הורוביץ: והמינויים שלא נעשים במכרז חיצוני אלא על ידי כל מיני כאלה שמקורבים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שיש עוד נקודה שצריך להדגיש והיא משליכה על הפרשה הזאת, שרבים מהרבנים לא מתגוררים ביישובים בהם הם מכהנים, הם לא חלק מהקהילה, וגם יש עוד נקודה, מאוד חשובה---

קריאה: לא רבני שכונות, זה במושבים.

ניצן הורוביץ: ומעבר להשכלה או להכשרה ההלכתית, אין גם שום הכשרה מיוחדת לאיש כזה, או לרב כזה, לקראת התפקיד שהוא אמור לבצע.

ניצן הורוביץ: אדוני, אני לא רוצה להאריך, כי הממצאים מדברים בעד עצמם והם אכן חמורים, וכפי שאמר איש משרד המבקר, הוא מניח לפתחו של המשרד לשירותי דת כאן דברים רציניים ביותר.

ניצן הורוביץ: אני חושב שצריך להדגיש לסיכום שלושה דברים.

ניצן הורוביץ: אתם צריכים לגבש הגדרות לתפקיד כזה של רב שכונה, אם אתם חושבים שזה חשוב.

ניצן הורוביץ: אם אתם לא חושבים שזה חשוב ולא נחוץ, תבטלו, נחסוך כסף.

ניצן הורוביץ: אם אתם חושבים שזה חשוב, תגבשו הגדרות.

ניצן הורוביץ: דבר שני, כלי מעקב.

ניצן הורוביץ: צריך שיהיה איזה שהוא פיקוח על כל הסיפור הזה.

ניצן הורוביץ: זה טריטוריה נפרדת?

ניצן הורוביץ: ודבר שלישי, אני חושב שכל הדבר הזה אומר שצריך לשתף בעניין גופים נוספים.

ניצן הורוביץ: אם באים מתוך גישה שאנחנו רוצים לפתוח, אנחנו רוצים להחיל, אנחנו רוצים לקרב, אז צריך לערב בזה גם גופים שבמהותם הם נוקטים בגישה של קירוב, בגישה של הרחבת השורות ולא של התבטלות וניכור.

ניצן הורוביץ: ואני אומר את הדברים בעדינות, אני מניח שהנוכחים כאן סביב השולחן מבינים בדיוק על מה אני מדבר.

ניצן הורוביץ: יש כל מיני סוגים של רבנים, יש כל מיני סוגים של גישות, ואני אומר את זה כחילוני שמתנגד למצב הקיים, אני הייתי רוצה שרב שכונה שממומן גם בכספים שאני משלם, יהיה פתוח לכל שדרות הציבור ויגלה הבנה לכל סוגי ציבור במדינת ישראל.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לך, חבר הכנסת הורביץ.

עתניאל שנלר: אני רוצה להרשות לעצמי להעיר הערה.

עתניאל שנלר: משום כבודם של הרבנים, אפשרתי עכשיו להיכנס, אבל הוועדה התכנסה בתשע וחצי ואנחנו בכנסת ישראל, אנחנו לא בבית.

עתניאל שנלר: משום כבודם של רבנים לא הערתי כשנכנסתם, אבל בישיבה הבאה אני מבקש שתזכרו את העניין, אנחנו צריכים להגן על כבודה של מלכות, זה לא חצר.

עתניאל שנלר: אני רוצה לנסות שהמשרד יגדיר מה תפקידו של רב שכונה בבקשה.

אביגדור אוחנה: לפי מה שאנחנו גילינו וגילינו את זה לא היום ולא אתמול, אלא התחלנו פעילות בנושא הזה כבר בדצמבר 2008, באמת הסתבר שהגדרת התפקיד של הרבנים בכל אופן לנו לא היתה ברורה.

אביגדור אוחנה: התחלנו לגבש נוהל שמסדיר את כל הנושא הזה, בין היתר את כל הדברים שהעלה המבקר.

אביגדור אוחנה: אין ספק שיש בעיה והבעיה היא בעיה קשה ובעיה שצריכה פתרון וצריכה הסדרה.

אביגדור אוחנה: בעצם בכל התחומים שנגע המבקר אנחנו נוגעים בנוהל שאנחנו מגבשים.

אביגדור אוחנה: בימים אלה אנחנו בשלבי סיום, וכאמור התחלנו כבר לפני הרבה זמן אבל מסיבות שאינן בשליטתנו זה נדחה ונדחה ואני שמח שזה נדחה, כי בסך הכל הערות המבקר גם האירו את עינינו ואני חושב שנתנו לנו גם איזה שהם אספקטים אחרים שאולי לא היינו חושבים עליהם ולא מגיעים אליהם לבד.

אביגדור אוחנה: בהחלט כל המצב הזה דורש הסדרה והסדרה רצינית שתעגן את הנורמות שקיימות היום.

אביגדור אוחנה: כי מה שהיה נכון אולי לשנות השמונים, עת נחתם ההסכם הקיבוצי עם הרבנים, אולי מצריך חשיבה מחודשת בימים אלה.

אביגדור אוחנה: אם עד היום כל העסק הזה התנהל בלי פיקוח מינימלי, לדעתנו ועמדתנו, צריך בהחלט פיקוח מסוים, אנחנו בדיוק עכשיו לקראת גיבוש.

אביגדור אוחנה: דרך אגב, ועדת השרים לענייני ביקורת המדינה החליטה שנכין את הנוהל הזה בתוך שישה חודשים, נעביר אותו לרבנות הראשית לתגובה, ואז נצא עם הנוהל השלם.

עתניאל שנלר: מתי החליטו את ההחלטה הזו?

אביגדור אוחנה: לפני כחודשיים ואנחנו פועלים בעניין הזה, כפי שאמרתי, כבר מזמן.

אביגדור אוחנה: היה לנו את הבסיס ועל הבסיס שהתחלנו לפני שנה וחצי אנחנו מתקדמים בשיתוף עם נציגי הרבנות הראשית.

אביגדור אוחנה: אתה מכיר את העבודה שלנו, חבר הכנסת שנלר, מנושא אחר שנדון פה בוועדה, מנושא הכשרות, ואנחנו פועלים בעניין הזה בצורה מאוד מאוד טובה, לא מניחים נושא אחד שעלה בדוח המבקר שאנחנו לא נוגעים בו ודנים בו ושומעים חוות דעת של גורמים שונים ואני מקווה שהנושא הזה יוסדר.

אביגדור אוחנה: יכול להיות גם שיצטרכו פה לכרות הסכם קיבוצי חדש.

אביגדור אוחנה: כי אם יש להם הסכם קיבוצי עם המדינה על תנאים מסוימים, שלפיהם הם עובדים, ולפי ההסכם הזה הם פטורים מכל חובת דיווח, אז אולי צריך לקדם הסכם קיבוצי אחר.

אביגדור אוחנה: אנחנו נפעל בעניין הזה גם מול הממונה על השכר באוצר כדי לקדם את המהלך הזה, ונעשה את כל הפעולות כדי שבאמת הדברים יבואו לידי סדר.

אביגדור אוחנה: חשוב לי להדגיש רק דבר אחד למה שאמר חבר הכנסת הורביץ, רוב מוחלט של רבני השכונות, ואני אומר את זה מתוך ידיעה, עושה את עבודתו נאמנה, הוא משרת ציבור במלוא מובן המלה, הרבה יותר מכל משרתי ציבור אחרים.

אביגדור אוחנה: דלתו של רב השכונה והטלפון שלו פתוח אפשר לומר 24 שעות ביממה, לפונים, לשאלות, למצוקות של אנשים.

אביגדור אוחנה: ברוב הדברים אלה שאלות הלכתיות, אבל בהחלט יש שאלות של שלום בית ודברים כאלה, שהוא נדרש אליהן במסגרת תפקידו והוא מבצע את תפקידו נאמנה ואין לנו על כך שום מלת ביקורת.

אביגדור אוחנה: יש בהחלט ביקורת על קומץ רבנים, או מספר רבנים, כמו בכל סקטור אחר, הייתי אומר אולי שאצל הרבנים זה אפילו פחות, שלא מבצע את עבודתו נאמנה, ויש לנו ביקורת על כך וצריך להסדיר את הנושא הזה בצורה מסודרת וברורה וכתובה, כדי שלא יהיו שאלות ושנוכל להפעיל אמצעים אפקטיביים כנגד אותו רב שלא ממלא את תפקידו נאמנה.

אביגדור אוחנה: אבל ככלל, רבני השכונות עושים את עבודתם נאמנה בצורה יוצאת מן הכלל.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לך.

עתניאל שנלר: אני רוצה לשאול, הרב דוד קדוש, יואיל כבוד הרב בבקשה להגדיר איך הרב רואה את תפקיד רב השכונה.

עתניאל שנלר: הרב דוד קדוש מייצג את הרבנות הראשית.

דוד קדוש: כבוד היושב ראש וכל הנמצאים המכובדים, מטבעם של דברים, כל סקטור שהוא משרת ציבור תמיד זקוק לרענון, להתייעלות ואני אוכל לומר שאנחנו לא מוציאים את עצמנו מהכלל הזה.

דוד קדוש: אבל מכאן ועד הביטויים 'ביקורת חמורה מאוד', כאילו רואים את כל הרבנים בראי של שלושה-ארבעה.

דוד קדוש: זה לא ייתכן, לא מקובל כזה דבר.

דוד קדוש: הרי כלל ידוע, האחד יחטא ועל כל העדה תקצוף.

דוד קדוש: חבר כנסת נכבד, אין מסגרת, אין פיקוח, מה, באמת עכשיו ירדנו מהשמים?

דוד קדוש: תפקיד הרבנים זה כבר שנים על גבי שנים, היו הסכמים עם מדינת ישראל שזה משרד הדתות---

עתניאל שנלר: במחילה, כבוד הרב, אחר כך תוכל לדבר גם על המסגרות של העבודה, אני רוצה לברר מה תפקיד רב השכונה.

עתניאל שנלר: אני, כהדיוט, רוצה להבין מה התפקיד.

דוד קדוש: ברשותך, רק הבוקר חיטטתי למצוא פתק שאחד מתלמידי תיכון בא אליי ואמר 'תגיד לי, מה תפקיד של הרב בישראל?

דוד קדוש: הרצוי והמצוי'.

דוד קדוש: אז אני זוכר שכתבתי ראשי פרקים שהוא עשה על זה עבודה בבית הספר והוא אמר שדי הצליח בזה.

דוד קדוש: אז ברשותכם, בזמן קצר: הרב מעורה בכל מכלול ענייני הציבור בשכונה, הן בבעיות של הפרט והתא המשפחתי והן בבעיות הכלל, לארגן את הקהילה.

דוד קדוש: מה זה לארגן קהילה?

דוד קדוש: אם אני לוקח דוגמה אישית, כשאני נכנסתי לשכונה---

עתניאל שנלר: כבוד הרב מכהן בחיפה, איפה בחיפה?

דוד קדוש: במזרח העיר, נווה יוסף, תל עמל.

דוד קדוש: כשנכנסתי לשכונה בתי הכנסיות במוצאי שבת נסגרים, אחרי שמורידים את המפות מעל הלוחות.

דוד קדוש: זאת אומרת רוב בתי הכנסיות רק בבתי ספר.

דוד קדוש: אין מניין בימות החול, לא שחרית, לא ערבית, לא מנחה, כלום.

דוד קדוש: יש בית כנסת מלפני קום המדינה, גם הוא נסגר במוצאי שבת, כשהרב נכנס.

דוד קדוש: נבנו בתי כנסיות חדשות, אחרי הפגנות ואחרי טיפול ממושך, עם אנשי ציבור בשכונה, מתקיימים מניינים, היום יש בתי כנסת שכבר מתקיימים שני מניינים, דבר לא שגרתי כל כך בשכונות, היות ואין אכלוס כל כך דתי.

דוד קדוש: שני מניינים בשחרית, בארבעה בתי כנסת מתקיימים מנחה וערבית, שיעורים בכל בתי הכנסת, הרב מתחלק, כרב שכונה, לכל בתי הכנסיות, בבתי כנסיות גדולים פעמיים בשבוע, בית כנסת קטן פעם בשבוע, ונוסף לכך מקבל עזרה מארגונים מסוימים כמו חב"ד, כמו אברכים, שלפעמים בית הכנסת עוד מתחזק.

דוד קדוש: הרב לא יכול לתת בחמישה-שישה בתי כנסיות בשכונה כל יום שיעור בכל מקום.

דוד קדוש: אם לשפוט רק במכלול קצר של סקר שנעשה פעם, הרב מעביר בשכונה בימות החול ובשבתות, שיש גם שיעור הלכתי וגם דרשה בבוקר וגם דרשה בסעודה שלישית, שיושבים כולם ונהנים ושומעים אחרי סעודה שלישית ושירה ופיוט, יותר מ-300 שיעורים, לפחות, בתוכם שיעורי גמרא, הלכה, פרשת השבוע, שיחות מוסר, מחשבת ישראל.

דוד קדוש: זה כשלעצמו חשוב.

דוד קדוש: בתי הכנסיות מתפקדים, לא חסר בעיות, אם זה מימון, אם זה חזנים, אם זה להשיג משרתי ציבור, תוקעים, חזנים בימים נוראים.

דוד קדוש: כל זה מוטל על רב השכונה.

עתניאל שנלר: במחילה, בשכונה של הרב יש גם רבני בתי כנסת?

דוד קדוש: בשכונה שלי יש רבנים לא של בתי כנסיות, כי הם לא גרים בשכונה.

דוד קדוש: למשל חבר הכנסת אמר שבכלל רוב הרבנים לא גרים בשכונות.

דוד קדוש: רוב הרבנים, 95% גרים בשכונות שלהם, חלק קטן, ונעשה מאמץ גם אותו להעביר לפחות למרחק כפי שהחוק מאפשר של שני קילומטרים, לא יותר ולא פחות.

דוד קדוש: אם הרב לא יגור בשכונה, חבל על הזמן.

דוד קדוש: לגור בשכונה זה אומר שהוא משרת ציבור בשבתות, במועדים, בלילה וביום.

דוד קדוש: הדבר הזה מתבטא לא רק בעניין בתי הכנסיות.

דוד קדוש: יש גם בעיות חינוך.

דוד קדוש: אני יודע כמה היינו צריכים להתמודד עם מנהלי בתי ספר, מנהלי סמינרים, בשביל שהבת הזאת תתקבל לפה, שהבן הזה, לאו דווקא בדוגמה הבוערת היום, אלא עם כל מיני בעיות אחרות, והרב מקדיש זמן לפגוש את מנהל בית הספר, לדבר עם ההורים, לנסות להזיז.

דוד קדוש: נוסף לכך, כפי שאמרו כאן, הלכות.

דוד קדוש: סתם דוגמה, חושבים שלפעמים רק הציבור הדתי מתעניין ברב, זה לא ככה.

דוד קדוש: יש קבוצה שיש להם תזמורת ונוסעים לחוץ לארץ.

דוד קדוש: פתאום אחד חזר בתשובה, והוא לא רוצה לעבוד בשבת ואלה עובדים בשבת, אז הם כעת פנו לרב לשאול, האם האדם הזה זכאי לקבל חלק מהעבודה שלהם בשבת, והוא יעשה עבודה אחרת בימות החול?

דוד קדוש: זאת אומרת, מצד אחד זה יפה, מצד שני... אני אמרתי, 'גם אתם תלכו בעקבותיו, אל תעבדו בשבת', אמרו 'יכול להיות שזה יגיע, אבל כרגע יש שאלה שעומדת על הפרק'.

דוד קדוש: וכן כל מיני שאלות אחרות.

דוד קדוש: לאו דווקא איך מתפללים ואיך שומרים שבת.

דוד קדוש: ועניינים של אבלות זה למכביר.

דוד קדוש: הרב צריך להיות בהלוויה של כל תושב שכונה.

דוד קדוש: אם אדם חולה, צריך הרב לבקר אותו בבתי חולים, אם יש אירוח בשכונה ואין מי שיארח, הרב צריך לארח.

דוד קדוש: אנחנו עושים שבתות גיבוש של הקהילה, שהקהילה תהיה מגובשת.

דוד קדוש: עובדה, אם בודקים באולמות של אירועים, הבאים בדרך כלל הם כל אותם אנשים שמתפללים ביחד, פלוס שכנים וקרובי משפחה.

דוד קדוש: זאת אומרת שהגיבוש הזה זה דבר חשוב לקהילה.

דוד קדוש: זה לא סתם הוקוס פוקוס וזה יוצא, הם מצליחים לארגן שכונה מאפס, תפילות בימות החול, מאנשים מועטים בשבתות, להזמין מרצים מיוחדים.

דוד קדוש: בחודש אלול אנחנו מגייסים גלריה של רבנים להקיף את כל השכונות, שלא יהיה כזה דבר ששכונה תעבור בלי שיהיו עצרות התעוררות ובשבתות, כולל הרב הראשי שבא לפעמים ממרחק להתארח בשכונה, ואחר כך עושים עצרת מרכזית לסיכום כל החודש.

עתניאל שנלר: תודה, אני מודה לרב.

דוד קדוש: יש עוד יותר מזה.

דוד קדוש: עוד דבר, שלום בית גם כן.

דוד קדוש: זה דבר חשוב.

דוד קדוש: שלום בית בין זוגות, אפילו בתי הדין מפנים אלינו, כרבני שכונות, שיש לנו קשר הדוק עם הזוגות.

דוד קדוש: במרבית הפעמים הצלנו מצבים גרועים.

עתניאל שנלר: אנחנו מאוד מודים לרב.

עתניאל שנלר: יש כאן עוד רבני שכונות, אני חושב, רשום לי הרב יצחק פישר.

יצחק פישר: השאלה אם אני צריך לדבר על השאלה ששאלתם את כבוד הרב קדוש, בנושא של מה תפקידו של רב שכונה או שאני יכול להתרחב לדברים אחרים.

גאלב מג'אדלה: לא, את זה כבר שמענו.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מג'אדלה, אתה רוצה רשות דיבור?

עתניאל שנלר: מיד תקבל רשות דיבור.

גאלב מג'אדלה: נרשמתי, אבל היות וזמנו של כבוד הרב יקר, לא צריך לחזור על תפקידו של הרב השכונתי, שמענו מכבוד הרב.

עתניאל שנלר: הרב מג'אדלה, תחשוב שאני מנהל את הישיבה, אני יודע מה אני רוצה לנהל אותה ואיך לנהל אותה, במחילה.

גאלב מג'אדלה: חס וחלילה, אני אומר את דעתי.

עתניאל שנלר: בסדר, אז לשאלה של הרב, כן, אני רוצה לדבר על תפקיד הרב.

עתניאל שנלר: משום שעד עכשיו שמענו את כל אותם דברים חשובים מאוד שהרב עושה, ובאמת סקירה מאוד יפה ועמוקה, לציבור הדתי.

עתניאל שנלר: השאלה שלי, מה אתם עושים לציבור שאיננו דתי, מה אתם עושים למי שלא מגיע לבית כנסת?

יצחק פישר: אני רוצה להתמקד בנקודה הזאת.

יצחק פישר: אני במקרה, או שלא במקרה, רב של שכונה חילונית, נחלת יהודה בראשון לציון.

יצחק פישר: נחלת יהודה, המושבה הוותיקה, שהיא לא דתייה כל כך, ונחלת ב' שהיא דתייה מאוד.

יצחק פישר: אני דווקא בשבתות מתפלל בשכונה של נחלת א' שהיא שכונה לא דתייה.

יצחק פישר: חברים שם היי סוסייטי, מי שמכיר.

יצחק פישר: אז אליי לבית הכנסת באים שומרי מסורת וחילונים, ובליל שבת, אני יכול לספור לכם לפחות עשרה שהם אינם שומרי שבת במוצהר.

יצחק פישר: אמנם לפניי יתביישו לחלל שבת, אבל באופן הפרטי והאישי בבית הם עושים כפי שהתחנכו, ובכל זאת הם מרגישים צורך וקשר לבוא בליל שבת לבית הכנסת, לחזור הביתה לעשות קידוש.

יצחק פישר: וכל זה למה?

יצחק פישר: מפני ש... שמעתי קודם השמצה שהרב לא יכול להיות דתי והוא ישרת קהילה שהיא לא דתית.

יצחק פישר: ככה הבנתי מחבר הכנסת הורביץ, שאומר שרב שהוא לא דתי לא יכול לשרת קהילה שאינה דתית.

ניצן הורוביץ: מה זה רב שהוא לא דתי?

עתניאל שנלר: איך ההערה של הרב בנתה את הדיון?

עתניאל שנלר: איך בניתם את הדיון בהערה הזאת, התקדמתם בתשובה הזאת?

יצחק פישר: לא.

עתניאל שנלר: אז בשביל מה נאמרו הדברים?

עתניאל שנלר: אז יואיל הרב לדבר מה תפקידו של הרב בסיעה החילונית.

יצחק פישר: אוקי, אני מקבל את ההערה.

יצחק פישר: אם כן, כשהאוכלוסייה יודעת שלרב יש דרך וגישה ושביל לכל אחד מבני הקהילה, הן בעיתות משבר, הן בעיתות אבל, הן בעיתות של שמחה ובכל מהלכי החיים, גם כשאני פוגש אותו ברחוב, באמצע העבודה, הוא מתייחס אליי ואני מתייחס אליו, בכל מיני עניינים שוטפים, כשצריך לבקר אותו כשהוא חולה, הוא עבר צנתור או מחלה, והרב מבקר אותו והרב עושה בר מצווה לילדים שלו, או שבת חתן לבן שלו, והוא מעורה בכל החיים הפרטיים שלו והציבוריים של הקהילה של השכונה, אז הוא יודע שהרב נמצא בקהילה.

יצחק פישר: אצלנו זו כבר מסורת של 90 שנה, נחלת יהודה זה מושבה ותיקה של 95 שנה, וכך היתה מסורת שלא תמיד באי בית הכנסת היו דתיים גדולים.

יצחק פישר: היו באים יהודים טובים והיהודים הטובים האלה ידעו שלרב, עם הזקן ועם הכובע ועם החליפה, יש גישה גם לאדם חילוני.

יצחק פישר: לא צריך להיות מומחה גדול, אלא צריך לדעת שתהיה בזה אהבת הבריות, אהבת כל יהודי ויהודי ובזה הרב מצליח.

יצחק פישר: אם הוא עושה את הדבר הזה וכולם יודעים שהרב איתם בכל עצה ובכל עניין והרב לא נגדם, והרב הוא לא נגד אף אחד, ממילא אני חושב שזה הדבר הראשון והייחודי שהרב צריך לעשות.

יצחק פישר: באופן הזה הוא משרת את הקהילה בצורה הכי מתאימה.

עתניאל שנלר: תודה רבה, הערה חשובה.

שמואל טולדאנו: אני רוצה להבחין בין שתי תקופות, בין אולי לפני כעשרים שנה, תפקיד והגדרת התפקיד של רב שכונה, לבין השנים היותר מאוחרות, אולי מהתפתחות הטלה-קומוניקציה, ברגע שהתחילה להתפתח תנועת הלוויינים, הטלפוניה, האינטרנט.

שמואל טולדאנו: עד התפתחות הקומוניקציה במובנים הרחבים שלה, רב השכונה היה תחום לשטח הגיאוגרפי כפי שהגדירה אותו הרשות המוניציפלית.

שמואל טולדאנו: הגדירה את השכונה כשטח גיאוגרפי מסוים.

שמואל טולדאנו: לא היתה זליגה משכונה לשכונה, כל רב ידע בדיוק, הכיר את תושבי שכונתו ופעל את הפעולות כפי שהגדירו קודם עמיתיי הרבנים.

שמואל טולדאנו: משנים מסוימות ואילך, אני חושב משנת תש"מ, כאשר הוחלט בהסדר קיבוצי חדש, שרבני שכונות לא ישרתו רק בביתם בשכונה בלבד, אלא הם צריכים לצאת מהקופסה, לצאת מהבועה שבה הם נתונים ולעבור לעבוד במשרדי הרבנות בקבלת קהל, לצרכי רישום נישואים בעיקר, למשל אנחנו בראשון לציון נכנסנו בתשנ"ד לעבודה כחלק מהתפקיד רב השכונה, מעבר לכל התפקידים שנאמרו כאן---

אביגדור אוחנה: סליחה שאני מתפרץ.

אביגדור אוחנה: נכון להיום המצב הוא לא כזה.

אביגדור אוחנה: זאת אומרת, גם רבני שכונות חדשים שנבחרו היתה אפשרות למנות אותם כרב שכונה ללא תפקיד מוגדר במועצה הדתית.

אביגדור אוחנה: יחד עם זאת, מה שהרב אומר הוא חיובי ונכון ואנחנו חושבים לעגן את זה, במסגרת הנוהל החדש, כחובה.

שמואל טולדאנו: אני רוצה ברשותכם להשלים מעט את השינוי שהתחולל.

שמואל טולדאנו: על כל פנים, אני מבשרי אחזה.

שמואל טולדאנו: אני יכול לדבר רק מתוך מה שעובר אצלנו ברבנות בראשון לציון, אינני מכיר רבנויות אחרות.

שמואל טולדאנו: אבל מה שקורה אצלנו בראשון, שברגע שהתחייבנו או נכנסנו למסגרת עבודה של 15 שעות קבלת קהל שבועיות, לצרכי רישום נישואים, שזה היום המצב אצלנו בעיר, הרב מרגע זה ואילך נחשף לציבור חדש שעד היום הוא לא היה חשוף אליהם.

שמואל טולדאנו: זה כבר לא רב שכונה במובן המצומצם הגיאוגרפי, אלא הרב הפך להיות רב בתפקיד שכונה בשעות הצהריים, הערב והבוקר, בזמני התפילות, או שישי-שבת וחגים, אלא מעבר לזה הוא הפך להיות רב של כל העיר ובשעות התורנות הזאת.

שמואל טולדאנו: 15 השעות האלה, אני רוצה להגדיר בעיניכם, רבותיי חברי הכנסת והיושבים כאן, מעט מה חוללו אותן 15 שעות חשובות.

שמואל טולדאנו: שהציבור הכללי שמגיע למועצה הדתית לא מגיע רק למגע הפרונטלי הפשוט של שאלה של מפטיר ונפטר, אלא המפגש הזה, מפגש בין רב לתושבי העיר הפך להיות רחב יותר, זה הפך להיות יועץ, כפי שהזכירו כאן.

עתניאל שנלר: אם אני מבין נכון, כבוד הרב, באים אליך לאותן שעות.

עתניאל שנלר: אני מנסה לשמוע האם ישנן יוזמות של רב שכונה, ליזום עם המתנ"ס המקומי, ללכת החוצה, לנסות להעביר את היהדות לקהל.

שמואל טולדנו: אני יכול לומר לכם, חבר הכנסת שנלר, את הדבר הבא; עם התמנותי לתפקיד רב שכונה בשכונת אברמוביץ בראשון, ומי שקצת יש לו אוזניים רגישות יכול לקלוט שלא מדובר בשכונת גאולה או מאה שערים בירושלים ומבין לבד ששכונת אברמוביץ בראשון היא שכונה חילונית לכל דבר ועניין, ב-90% כמעט---

ניצן הורוביץ: אני גדלתי שם, אז אני מאשר.

שמואל טולדנו: פניתי למנהלת בית ספר סלמון, בית ספר גדול, שכונתי, בשכונה, ואמרתי לה 'אני רוצה לבוא עם יוזמה גדולה ואני אשתף אתכם ברעיון ואנא, רבותיי, אמצו נא אותו'.

שמואל טולדנו: פניתי אליה, אמרתי לה 'את מטפלת בשכבת הגילים עד כיתה ו', עד חטיבת ביניים, כיתה ו' זה בעצם גיל ההכנה לבר מצווה, למה להפקיד את הילדים האלה של כיתות ו' בידי מורים פרטיים שאנחנו אף פעם לא יודעים את האיכויות שלהם, את המסרים שהם מעבירים, את התכנים השונים, את הנטיות השונות.

שמואל טולדנו: בואי נעשה דבר פשוט, אני רב השכונה, אני מוכן לרכז את כלל קבוצות כיתה ו', אני פותח להם חוג שנתי לבר מצווה, על חשבון בית הכנסת, על חשבון הקהילה.

שמואל טולדנו: אנחנו נלמד אותם את יסודות טעמי המקרא, את כל מה שילד בר מצווה צריך כדי להיות מוכן לרגל היכנסו לגיל י"ג למצוות'.

שמואל טולדנו: היא אמרה לי 'אני צריכה להעביר את זה לוועד ההורים'.

שמואל טולדנו: שאלתי, 'גברתי היקרה והנכבדה, מדוע?' היא אומרת 'כי זה עלול להתפרש כאיזה שהוא ניסיון הטפה, חזרה בתשובה, אתה יודע בדיוק את הרגישות הגדולה של הורים לנושאים המדוברים', ומכאן ואילך כולם תפסו רגליים קרות והדבר הזה לא יצא לפועל.

שמואל טולדנו: אבל זה לא אומר שאין פעילות מול בתי ספר, זה לא אומר שאין פעילות מול מסגרות שונות, חגים שמגיעות קבוצות לבית הכנסת, להבין מה זה שופר, מה זה קריאה בתורה, גני ילדים שרוצים לראות קריאה בתורה.

שמואל טולדנו: עוד משפט אחרון ברשותכם.

שמואל טולדנו: רבנים משרתים ציבור חילוני, זה נכון, אבל אני רוצה לספר, אולי לדבר, אולי לדווח על תמורה נוספת שמתחוללת היום בציבוריות הישראלית.

שמואל טולדנו: אין יותר רב שכונה שבא לשרת את המרוקאי שמגיע מקזבלנקה, או את הפרסי שמגיע מטהרן, אין יותר את הדברים האלה.

שמואל טולדנו: היום, מי שרוצה להגיע לרב, בקלות מגיע לרב, ולאו דווקא לרב השכונה.

שמואל טולדנו: מה שכן היום מתחולל, בתוך ערים חילוניות גדלים גרעינים חדשים של בעלי תשובה ובעלי התשובה האלה גדלים לפעמים בתוך אווירה תלושה.

שמואל טולדנו: הם גדלו, שמעו קלטת, שמעו סדרת הרצאות, נסחפו כתוצאה מדמות כריזמטית זו או אחרת, והם חוזרים לשכונה והם תלושים, אין להם אבא, אין להם אבא רוחני שימשיך את המעקב השוטף אחרי הגדילה וההתפתחות הדתית שלהם.

שמואל טולדנו: אני לא מכיר, אני יודע מה אני חווה, רב השכונה היום, מעבר לתפקיד הפרונטלי הפשוט של כפי שאמרתי מפטיר ונפטר, היום עוסק בגידול של ציבוריות חדשה שגדלה בתוך הערים.

שמואל טולדנו: אני רוצה שתבינו, הדרישה של בעל תשובה מהזן החדש, לא בן הישיבה החרדי, הדתי מסורתי לאומי הרגיל, זה סוג אחר לגמרי של בעיות.

שמואל טולדנו: הנשים זה סוג אחר של בעיות, הסיג והשיח הוא אחר לגמרי.

שמואל טולדנו: זה חשף אותנו לאתגרים חדשים וציפיות חדשות שמצפים מאיתנו, הקמת שיעורים חדשים ברמה יותר גבוהה שלא ידעו עד היום מה זה מושגים של שיעור בדף יומי, שפתאום בעל תשובה---

עתניאל שנלר: הרב טולדנו.

שמואל טולדנו: עצרתי כאן.

עתניאל שנלר: זה מרתק וחשוב, תודה.

עתניאל שנלר: תודה לרבנים שהתבטאו, מיד נמשיך את הסקירה, אבל אני רוצה לבקש לתת רשות דיבור לחברי, חבר הכנסת מג'אדלה, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היושב ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, כבוד הרבנים, אני אומר קודם כל כאיש מאמין, וגם התפילה היחידה שאני לא מפספס אותה זו תפילת שחרית שהיא הכי קשה, ב-4:10 בבוקר.

עתניאל שנלר: זה קבוע באיסלם, או שהשעה משתנה?

גאלב מג'אדלה: זה משתנה.

גאלב מג'אדלה: לפני שלושה חודשים היה 4:30, כל יום דקה פחות.

גאלב מג'אדלה: אני לוקח את דוח הביקורת, זה תפקידנו, ושמעתי את מכובדי, המנהל הכללי של משרד הדתות, הוא אמר 'אנחנו נביא דברים מסוימים'.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא עוסקים ב'מסוימים', אנחנו עוסקים בדברים ברורים.

גאלב מג'אדלה: 'תסמוך', 'יהיה בסדר', ודברים לא ברורים, זו אחת המחלות שלנו כחברה הישראלית.

אביגדור אוחנה: תזמין אותנו לכאן כשנסיים את העבודה, נציג אותה.

גאלב מג'אדלה: אם תתאפק, אתה תראה שאני אגיד מה שאתה עכשיו אמרת במשפט.

גאלב מג'אדלה: אני רואה את זה משני היבטים.

גאלב מג'אדלה: היבט אחד זה הדמות והתפקיד של רב השכונה והחלק השני זה האדמיניסטרציה.

גאלב מג'אדלה: בעיניי לא חשוב איזה דת, איש דת בשכונה הוא מנהיג, דמות אידיאלית של דוגמה אישית, אחרת הוא יחטא לתפקידו והוא לא יהיה בתפקיד הזה.

גאלב מג'אדלה: אני מעיין בדוח, כמה שהספקתי, לגבי היעדרויות ולגבי חוסר נוכחות ולגבי הליקויים שאמר כבוד המבקר, ואני גם שמעתי את כל הנושא של האיגוד המקצועי, 12% מהרבנים בשכונות הגיעו לגיל גמלאות וממשיכים לעבוד.

גאלב מג'אדלה: לכן אני מציע שתחזור אלינו עוד כמה חודשים.

גאלב מג'אדלה: אני יודע, זה לא פשוט, אני הייתי 31 שנים בהסתדרות, אני יודע מה זה הסכם עבודה, איזה משא ומתן צריך לנהל, כמה גורמים, כמה זה מורכב, שקודם כל יהיה הסכם עבודה שיגדיר את הזכויות והחובות, מתי הרב בא, זה לא בא סתם, זה רב שצריך לבוא ואנשים צריכים למצוא אותו, הוא צריך להיות נוכח, לא יכול להיות שהוא נעדר לחוץ לארץ כל כך הרבה ימים, אחרת הוא חוטא לתפקידו, הוא לא משמש דוגמה אישית, הוא לא מודל לחיקוי.

גאלב מג'אדלה: הדבר השני, הזכויות שיוגדרו בהסכם הזה.

גאלב מג'אדלה: עובד מדינה, נוכחות, כרטיס, זה סדר.

גאלב מג'אדלה: אני בטוח שרב מסור ונאמן לא מתחיל בשמונה, הוא מתחיל בשש וגומר בעשר בלילה, אבל אנחנו צריכים להגדיר את הדברים.

גאלב מג'אדלה: יש גם חריגים, יש גם אחרים, יש גם בינינו פחות חרוצים ויש גם מינהל תקין.

גאלב מג'אדלה: הדבר הבא שלדעתי זה לא אנחנו, זה פורום אחר שצריך לקבוע את הדברים האלה, תפקידו של רב שכונה ומה ההתנהלות של רב שכונה.

גאלב מג'אדלה: יש רבנים שלא זקוקים לזה ויש רבנים שנחוץ להם דבר כזה.

גאלב מג'אדלה: שזה יהיה מוגדר וברור.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך, אם יחזרו אלינו עוד כמה חודשים ואנחנו נראה שעשינו את תפקידנו, אני אגיד לך מה אני רוצה מכבוד היושב ראש והוועדה, שהדבר ייעשה גם לגבי עובדי דת מוסלמים, שם החגיגה, חבל על הזמן.

עתניאל שנלר: אבל אז אתה תנהל את הישיבה.

גאלב מג'אדלה: לא חשוב, מי שינהל זה פחות חשוב.

גאלב מג'אדלה: יש לי אמון בך שתנהל אותה גם אצל דתיים נוצרים.

גאלב מג'אדלה: שם החגיגה הרבה יותר גדולה, כי אני מכיר את זה כראש ועדת הפנים.

קריאה: הפקרות מוחלטת שם.

גאלב מג'אדלה: אני מדבר איתך עכשיו כראש ועדת הפנים לשעבר וזה תחום של ועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: הם שייכים למשרד הפנים.

גאלב מג'אדלה: ברוך ה', יש לי חלק גדול בזה שאנשי הדת המוסלמים עברו ממשרד הדתות למשרד הפנים, כי שם היתה התעללות מפלגתית, פעם מפלגה זאת ופעם אחרת, פעם ראיתי אותם פעילים בבחירות של ש"ס ופעם אחרת של מפד"ל לשעבר.

גאלב מג'אדלה: כל מי שהיה שר דתות, האימאמים והמשרתים במסגד והמואזינים היו פעילי דת באותה מפלגה.

אביגדור אוחנה: זה לא אצלנו, זה במשרד הפנים.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מקשיב, אתה מקשיב למחשבון שלך.

גאלב מג'אדלה: אמרתי, יש לי חלק פעיל מאוד בזה שעברו ממשרד הדתות למשרד הפנים, בתקופה שהשר יוסי ביילין פירק את משרד הדתות.

גאלב מג'אדלה: והקאדים עברו למשרד המשפטים.

גאלב מג'אדלה: יש לי בזה חלק גדול, ניתקתי אותם, הפרדתי את הדת מהמדינה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני מגיש לך בקשה, אדוני, שהביקורת תיעשה גם במסגדים, אם כי הבעיה שם יותר סבוכה ובעייתית.

גאלב מג'אדלה: שם אין אפילו הסכם עבודה ושום דבר, לצערנו הרב, ובשונה, רק שתדע, אימאם צריך ביום להוביל את התפילה חמש פעמים ביום, אז הוא מרותק ליישוב, ומואזין חמש פעמים צריך לקרוא, אז הוא מרותק ליישוב, וזו בעיה גדולה, והם מקבלים 2,000 שקלים, 2,500.

גאלב מג'אדלה: אבל לעצם העניין כאן, אנחנו בעד הדת.

גאלב מג'אדלה: אני אומר את זה גם אצלנו, יש לדתיים חלק בקלקול הדת.

גאלב מג'אדלה: דת היא הדבר הטוב ביותר שיכול היה אלוהים לתת לנו, ותבדקו את זה, עקרונות, סובלנות, אהבה, שלום, יחס, עזרה, נתינה, כל זה נמצא בדת, אבל לצערנו אנחנו קלקלנו את זה.

גאלב מג'אדלה: אני ממליץ לך, אדוני, שתפנה לכבוד המבקר, בשם כולנו, שזה ייעשה גם אצלנו, בדת האיסלם.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות גם לנוצרים.

גאלב מג'אדלה: זה חשוב, זה תורם לדת ולאנשים המאמינים ולחברה כולה.

גאלב מג'אדלה: ורב שהוא דמות מוערכת, חיקוי לדוגמה, גם החילוני ייקח ממנו דוגמה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לך בשם חילוניים יהודיים, ייקח ממנו דוגמה כדמות ציבורית מוערכת.

עתניאל שנלר: תודה רבה, חבר הכנסת מג'אדלה.

גאלב מג'אדלה: אני מצטער שהארכתי.

עתניאל שנלר: להיפך, הדברים חשובים מאוד מאוד.

עתניאל שנלר: מי שאני אשפוט, אבל אני חושב שאלה דברים חשובים מאוד.

עתניאל שנלר: נציג מבקר המדינה רשם לעצמו את הבקשה.

עתניאל שנלר: אתה יודע שהם גוף עצמאי לחלוטין, הם עושים מה שהם רוצים, אבל הם ודאי רשמו את העניין לפניהם.

עתניאל שנלר: אני יכול להעיד שכאשר המשרד לשירותי דת קיבל דוח מאוד חמור בנושא הכשרות, הם הכינו נוהל מאוד מפורט, איכותי מאין כמותו, שעבר כאן בשולחן הזה, בוועדה שלנו, עוד ליטושים והיום זה נמצא על שולחן המחוקק ועוד לא גמרנו להשלים אותו.

עתניאל שנלר: יש עוד קשיים רבים, אבל המשרד עשה נוהל מאוד מאוד איכותי ואין לי ספק שגם בתחום הזה יהיה נוהל איכותי.

עתניאל שנלר: אנחנו נסכם את זה בסוף הדברים.

עתניאל שנלר: לפני שנגמור את הנושא של תפקיד ברב השכונה, כי אני מרגיש שיש כאן הסכמה מקיר לקיר, אני רוצה לבקש תוספת מהרב גנזל, מהרב בארי?

אוריאל גנזל: אני מעמותת צהר.

אוריאל גנזל: עמותת צהר היא עמותה שמייצגת 600 רבנים ומחנכים ועוסקת בכל הנושאים שקשורים לרבנים ולקהילות.

אוריאל גנזל: אני רוצה טיפה להוסיף על גבי הדיון הזה ולהעלות אמירה עקרונית.

אוריאל גנזל: רוב ההגדרות שניתנו פה לפנינו קשרו בין הקהילה לבין בית הכנסת או למשרד רישום הנישואים של המועצה הדתית, אבל כשאנחנו מסתכלים על השכונה, השכונה כוללת עוד כמה חלקים.

אוריאל גנזל: לא כל תושבי השכונה הם באי בית הכנסת, לא כל תושבי השכונה נזקקים לרישום נישואים.

אוריאל גנזל: אם אנחנו מנסים להגדיר לעצמנו כפי הדיון שכבוד היושב ראש ניהל פה ביד רמה מה הוא תפקידו של רב, אז בראש ובראשונה אנחנו צריכים לשאול את עצמנו מי הם הלקוחות, מי הוא קהל היעד.

אוריאל גנזל: קהל היעד הוא כל תושבי השכונה.

אוריאל גנזל: ממילא הגדרת התפקיד, כפי שנרמז פה, ואולי צריך להגיד את הדברים במפורש, כוללת את שיתוף הפעולה עם כל חלקי השכונה, עם כל מוסדות השכונה, אם זה המתנ"ס, אם זה בתי הספר, אם זה תנועות הנוער, אם זה יוזמות נוספות שקשורות לקבוצות באוכלוסייה וכל הדברים הללו מחייבים את הרב לא רק לחכות לזה שהפנייה תהיה אליו, וצוינה פה דוגמה אחת, אבל אני לא בטוח, מהניסיון, שתמיד זו הנורמה, שבאמת הרב מכתת את רגליו כדי ליצור את השותפויות הללו.

אוריאל גנזל: השותפויות הללו, עם כלל הגופים שמייצגים את האוכלוסייה, צריכות להיות חלק מהגדרת התפקיד, צריכות להיות חלק מהדברים עליו הוא ייבחן.

אוריאל גנזל: רב הוא מסכן, אדם שאין לו הגדרת תפקיד אף פעם לא יכול להצליח.

אוריאל גנזל: הוא גם לא יכול להיכשל, אבל הוא גם לא יכול להצליח אם אתה לא מגדיר לו את התפקיד.

אוריאל גנזל: אם יהיו לו פרמטרים מדויקים, הוא יוכל להצליח בהם.

אוריאל גנזל: אז הדבר הראשון זה הגדרת התפקיד.

אוריאל גנזל: ממילא אם אנחנו מבינים שתפקידו איננו רק לפסוק הלכות, לתת שיעורי תורה, אלא לתת מכלול של שירותי יהדות לכל תושבי השכונה, אז אנחנו יכולים לשאול את השאלה, מה צריכה להיות הכשרתו של הרב.

אוריאל גנזל: היום הכשרתו של רב קשורה לידע בהלכה, לשימוש רבני בתחום ההלכתי ותו לא.

אוריאל גנזל: אם אנחנו טוענים שהרב צריך לתת שירות לכלל תושבי השכונה, אז אנחנו צריכים גם לשאול את השאלה מה היא ההכשרה הראויה על מנת שהוא יהיה מסוגל לעשות את זה.

אוריאל גנזל: אנחנו צריכים לשאול את השאלה מה היא התאמתו של הרב לתושבי השכונה.

אוריאל גנזל: כלומר אם תושבי השכונה הם בעלי גוון מסוים, הם, לצורך הדוגמה, בוגרי צבא, הם אקדמאים, הם אנשים מכל מיני, האם נבחנה התאמתו של הרב.

אוריאל גנזל: יכולתו של הרב לתת פסיקה הלכתית נבחנה, יכולתו של הרב לתת שיעורי תורה נניח שהיא אולי גם נבחנה, היא לא בדיוק נבחנה, אבל אולי, יכולתו של הרב לשתף פעולה ולמשוך את הציבור הרחב ולתת לו את השירות הראוי לא נבחנה אף פעם.

אוריאל גנזל: לא הכשרתו לנושא ולא יכולתו בנושא.

אוריאל גנזל: הדבר הבא שצריך, לדעתי, לעשות, זאת השאלה מי בוחר ברב, מי הוא זה שאחראי על התאמתו של הרב לשכונה.

עתניאל שנלר: מי באמת עושה את זה היום?

עתניאל שנלר: איך רב מתמנה היום?

אביגדור אוחנה: יש תנאי סף.

עתניאל שנלר: מי הממנה?

אביגדור אוחנה: המועצה הדתית, באמצעות ועדת מכרזים, שגם את התהליך של הליך המכרז והבחירה שלו אנחנו מסדירים באופן מאוד מאוד דרסטי.

אוריאל גנזל: זאת נקודה מאוד חשובה, מפני שבפועל ההשפעה של תושבי השכונה, של נציגי בתי הכנסת ונציגי הציבור על גווניו השונים, על בחירתו של הרב היא נמוכה מאוד וכולנו יודעים את הדבר הזה.

אוריאל גנזל: אם מבקשים שאכן הרב יתאים לרוחה של השכונה ויהיה מסוגל לתת שירות ראוי לשכונה, אז נציגי השכונה צריכים להיות, לא אומר בלעדיים כמובן, יש פה גורמים מקצועיים, יש את המועצה הדתית, יש את המשרד---

יצחק פישר: דרך אגב, במכרז שפותחים אותו משתתף נציג מהשכונה.

יצחק פישר: זה אחד התנאים שהופיע בחוזר מנהל כללי, שנציגי השכונה גם מופיעים במכרז של המועצה הדתית.

אביגדור אוחנה: אנחנו לא מכירים את זה.

יצחק פישר: כך אני נבחרתי, לפחות, לפני 17 שנים.

אביגדור אוחנה: אנחנו מכירים אמירה וחוזר מנהל כללי שנציגי השכונה יוזמנו לדיונים ויחוו דעתם על המועמדים.

יצחק פישר: כן, כך היה.

אוריאל גנזל: היכולת שלהם להשפיע בפועל על התוצאה היא נמוכה מאוד, מה גם שבמקרה הטוב יש להם נציג אחד מתוך כמה נציגים והתוצאה היא ברורה מאוד.

אוריאל גנזל: נקודה נוספת, אם אנחנו מדברים עכשיו על רפורמה, ואולי זאת הבשורה הגדולה ביותר, שצריכה לבוא רפורמה בהגדרה ובתפקיד, נדמה לי שעל מנת לעשות שינוי, צריכה להיות התייעצות ופתיחות לשמוע קולות נוספים.

אוריאל גנזל: לחזור ולשנות זה ודאי הדבר שאנחנו לא רוצים אותו, וכדי לשמוע את הקולות הללו וכדי להתייעץ עם הקולות הללו, ראוי לפתוח את הדיון הזה למשהו קצת יותר ציבורי ולהשתמש בגופים שונים שמאגדים בתוכם רבנים, שקשורים להכשרתם של רבנים, שקשורים להשמתם של רבנים.

אוריאל גנזל: יש להם ניסיון מצטבר וחבל לפספס את הניסיון הזה באיזה שהיא מסגרת שהיא כללית.

אוריאל גנזל: לכן אם הולך להיות איזה שהוא דיון, או מתגבש איזה שהוא נוהל, היה ראוי שבוועדה שעוסקת בנושא ישותפו גופים ציבוריים שיש להם מתרומתם הייחודית.

עתניאל שנלר: אני מאוד מודה לך.

עתניאל שנלר: הרב בארי, ואז אנחנו נסכם את החלק הזה של הדיון, כי לוח הזמנים רץ.

משה בארי: אחד התחומים בהם ארגון צהר משקיע הרבה מאוד מאמצים עכשיו זה בהכשרת רבנים שישולבו בקהילות באזורים מעורבים, של דתיים ושאינם דתיים, כדוגמת מודיעין, רעננה, תל אביב, פתח תקווה וכפר שמריהו.

משה בארי: הניסיון שרכשנו הוא בהחלט ניסיון שאני חושב שהדוח של מבקר המדינה מבטא את התחומים שבהם התמקצענו ואני רוצה לתאר בקצרה תהליך בן שישה שלבים, אותו עובר רב מהרגע שבו הוא נקלט אצלנו במערכת ועד שאנחנו יוצאים, כאשר אנחנו יודעים שהרב נטמע בקהילה ומבצע את פעילותו בצורה הטובה ביותר.

משה בארי: התהליכים הם: איתור רב, איתור צרכי השכונה, בחירות, הכשרת הרב, ליווי והגדרת יעדים, ותוצאות ומעקב.

משה בארי: בשלב הראשון של איתור הרב, אנחנו מקפידים מאוד שבנוסף לידע ההלכתי שיש לו, אנחנו בוחנים את הידע הבין אישי, את הידע הפדגוגי שלו, ואנחנו גם בוחנים את התכונות שאנחנו חושבים שראוי שיהיו לרב, רגישות, צניעות, יכולת הסתגלות, דברים נוספים שאנחנו חושבים שהם חשובים מאוד.

משה בארי: לאחר מכן אנחנו מאתרים את צרכי השכונה, על פי פרמטרים אותם אנחנו קובעים, סקאלה רחבה של האם מדובר בשכונה מסורתית, שומרת מצוות או חילונית, האם מדובר בשכונה מבוגרת, צעירה, האם הצרכים הם יותר ליווי חולים או יותר בר מצוות או ברית מלה.

משה בארי: לאחר מכן הרב עובר תהליך של הכשרה.

משה בארי: התהליך הזה אורך אצלנו כשנתיים.

משה בארי: במהלך תהליך ההכשרה לומד הרב גם גישור, גם תמיכה למשל בחולים סופניים ובבני משפחותיהם, איך להכין פעילות, איך לערוך תכנית טובה לקהילה, כששוב הדגש הוא להסתכל על הקהילה, בעיקר על הקהילה שאיננה שומרת מצוות.

משה בארי: אנחנו מגדירים לרב יעדים.

משה בארי: לאחר שנערך תהליך של בחירה, שהמלה האחרונה היא הקהילה, לא אנחנו, אנחנו מגדירים לרב יעדים ברורים.

משה בארי: אנחנו גם מבקרים אותם.

משה בארי: אנחנו בודקים מדי חודש מה עשה הרב, כמה בר מצוות הוא ערך, בכמה בתי ספר הוא ביקר, כמה מהכנסים שיתפו איתו פעולה, מה הוא עשה בשבועות.

משה בארי: כדוגמה בשבועות האחרון בתל אביב אנחנו ערכנו תיקון ליל שבועות, נכחו בו אלפיים אנשים, כמעט כולם אינם דתיים, אפילו לא מסורתיים, 70% מהאנשים לא היו מסורתיים והם שמחו להיות בפעילות שאותה ארגן הרב, וזו דוגמה אחת לפעילויות הרבות שאנחנו עושים.

משה בארי: אנחנו גילינו את המקצועיות וגילינו שזה אפשרי.

משה בארי: אפשר לעשות את זה בצורה טובה ואנחנו באמת נשמח להיות שותפים בעיצוב.

אברהם מיכאלי: אחרי כל זה, מה המעמד של אותו רב שאתם מביאים לשכונה?

משה בארי: לצערי הרב אנחנו לא יכולים לקבוע את הבחירות לרבנות, זה נקבע בגופים אחרים.

אברהם מיכאלי: אחרי כל המאמץ היפה שלכם, בסוף אותו רב מסתובב שם בלי כתובת.

משה בארי: בדיוק ההיפך הוא הנכון.

משה בארי: אני יכול להראות שאם באמת רוצים, אז גם בלי שכר מהמדינה וגם בלי שהרב מוגדר באופן רשמי, הוא יכול לעשות הרבה יותר מרב שכונה שממונה על ידי המדינה.

עתניאל שנלר: הרב קדוש, השלמה של משפט.

דוד קדוש: שני דברים.

דוד קדוש: אל"ף, מה שנאמר כאן, אני חושב שצריך קצת צניעות, יהללך זר ולא פיך.

דוד קדוש: כל מה שאתם אומרים, רבני השכונות עושים.

דוד קדוש: אני לא יודע מאיפה לקחתם את הסמכות הזאת---

עתניאל שנלר: האם הרב הרגיש שמישהו ביקר את מה שכבוד הרב עושה?

עתניאל שנלר: או שמישהו הציג את מרכולתו?

דוד קדוש: להראות דימוי כזה ש---

עתניאל שנלר: אני חושב שהרב הציג בהרחבה רבה מאוד, בלי שמישהו אמר 'יהללך זר', את פעילותו בשכונה שלו.

דוד קדוש: לכן אני אומר, תשמע מה שאמרו---

עתניאל שנלר: לא, ההערה של כבוד הרב לא במקום.

עתניאל שנלר: איזהו מכובד?

עתניאל שנלר: המכבד את הבריות, איזהו מכבד, המכבד ארגון אחר.

עתניאל שנלר: לא תרמת לדיון עכשיו, כבוד הרב.

דוד קדוש: אז אני מוריד את זה.

דוד קדוש: אני אומר שרב שכונה נכנס למתנ"סים בשכונה שלו, נכנס לבתי ספר חילוניים, יסודיים ותיכוניים.

דוד קדוש: זה דבר אחד.

דוד קדוש: דבר שני, מכל מי שדיבר פה, כאילו אין הסכמים, אין כלום.

דוד קדוש: אני רק רוצה לומר לכם, רבותיי, תעיינו בהסכמים, בחוזרי מנהל כללי, כל מה שאתם אומרים, הגדרה של רב שכונה, זכויות, מה צריך לעשות, קיים וכתוב.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים עכשיו לעניין הזה.

עתניאל שנלר: אני בכוונה רוצה לבודד את תפקיד המועצה הדתית וכל נושא הבקרה והפיקוח מהדיון של תפקיד הרב.

עתניאל שנלר: אנחנו נסכם עכשיו את תפקיד הרב ונעבור לדברים החמורים שהזכיר בראשית הדיון חבר הכנסת הורביץ.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסכם את החלק הזה של הדיון ואני בכוונה מחלק את הדיון לשני חלקים.

עתניאל שנלר: תפקיד רב השכונה איננו פונקציה של דוח מבקר המדינה, ולכן רציתי לעשות את זה בשני דיונים נפרדים.

עתניאל שנלר: תפקיד הרב לא נקבע בגלל שמבקר המדינה קבע שיש תקלות.

עתניאל שנלר: יש כאן דבר הרבה יותר יסודי והוועדה, כשהיא יושבת על הדברים הללו, לא יכולה רק לשים לב להערות של המבקר אלא צריכה להרחיב מעבר לזה, כי אנחנו רוצים להגיע לשלמות של פעילות של המדינה באופן נכון יותר, עמוק יותר, בסיסי יותר.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסכם את החלק הזה.

עתניאל שנלר: המנהל הכללי של המשרד לשירותי דת הודיע לוועדה, וזה במסגרת סיכום, כי אני לא אסכם את החלק הזה פעם נוספת לפרוטוקול, שהמשרד עורך עכשיו תהליך מטה של קביעת תקנות, או נוהל חדש המסדיר את כל הנושא של רבני שכונות.

עתניאל שנלר: בקטע המסדיר את תפקידי הרב השכונתי, אני מבקש, ניגע בזה בהמשך, לקבל את הדבר הזה בתחילת המושב הבא של הכנסת, קרי בחודש נובמבר בערך, זה חצי השנה שוועדת השרים קבעה לכם בלוח הזמנים.

עתניאל שנלר: נעשה את זה בתיאום.

עתניאל שנלר: הוועדה תרצה להבין את היקף הסוגיה, לפני התקנות עצמן, כמה רבנים, מה אמות המידה, תהליך התקצוב של העניין, ניגע בזה מיד בדיון המשלים, אבל החשוב ביותר זה הגדרת תפקיד הרב.

עתניאל שנלר: ראינו כאן בדיון שישנה הסכמה מלאה, סביב כל השולחן הזה שתפקיד רב השכונה איננו נוגע לציבור כלשהו, הוא נוגע לכל ציבור, הדתי, המסורתי, זה שאיננו מגדיר את עצמו כך, חוזרים בתשובה, לכל ציבור.

עתניאל שנלר: הגענו כאן להבנה, מצד כל הנוכחים, שהרב עוסק גם בבתי כנסת ובהקשרים הללו, בתי המדרש, פעילות במועצה הדתית, ברישום נישואים ומגע עם הציבור.

עתניאל שנלר: על החשיבות שהרבנים יעסקו בזה, זה מה שהגענו להבנה, שכך צריך להיות.

עתניאל שנלר: הגענו להבנה שצריך להגיע למוסדות חינוך, תרבות, מתנ"סים.

עתניאל שנלר: אני לא רוצה לשאול את השאלה, כי אני יודע את התשובה, כמה פעמים ביקרו הרבנים בקן של השומר הצעיר בעריהם, כמה פעמים ביקרו בבני עקיבא, האם הם בעצם חלק מתהליך המתנ"ס?

עתניאל שנלר: מול מנהל המתנ"ס, מנהלת השכונה?

עתניאל שנלר: אבל כולם מבינים שצריך להגיע, בדרך כזו או אחרת, לא חשוב איך, צריכים לחפש את הכלים לכך.

עתניאל שנלר: גם כולם מסכימים שדמותו של הרב צריכה לקחת בחשבון את היכולת לבצע את התפקיד הענק הזה של להביא את היהדות ליהודים, לא לדתיים.

עתניאל שנלר: תפקיד רב נובע, וכולם מסכימים לכך, מאותו קטע כל כך חשוב בתפילה ובעיקר בימים נוראים שאנחנו אומרים, 'ומעורב בדעת עם הבריות', לא יכול להיות רב שהוא לא מעורב בדעת עם הבריות.

עתניאל שנלר: ואז באמת אני עומד נרעש ונפחד, כי מול בית הכנסת והציבור שלי, מה החוכמה?

עתניאל שנלר: כל החוכמה היא להגיע לבריות כולם.

עתניאל שנלר: וכח הרבנות, כך אני מנסה להבין את זה, כוועדה, ויש עוד חבר כנסת שאני מקווה שיתמוך בדברים הללו, הכח בא מהציבור ולא בא מהמינוי, ואם הכח הציבורי לא בא מהציבור, אין כח לרב בכלל בעצם.

עתניאל שנלר: כל הכח של רב בא מהציבור.

עתניאל שנלר: אם כך ברור מאליו שתפקידו כלפי כל הציבור.

עתניאל שנלר: שמחתי שהמנהל הכללי של המשרד לחש באוזני שהוא מאוד שמח על מה שנאמר כאן, על ידי הרב דר' בארי, בנושא של פעילות רבני צהר בהכשרה והוא ודאי ישמח להזמין אתכם, כך אמר לי המנהל הכללי, לשמוע, ללמוד, אולי ללמד ואז לשמור ולעשות.

עתניאל שנלר: על כל פנים, יש הסכמה מלאה כאן, מקיר לקיר, סביב השולחן, שכח הרבנים זה מכח הציבור ולהם התפקיד כלפי כלל הציבור, על כל גווניו, ומשום שיש כאן הסכמה כזאת רחבה, תעשו כולם אגודה אחת, מטבע הדברים תהיה לכם עבודה קלה, כי כולם מבינים עכשיו מה התפקיד של רב שכונה.

עתניאל שנלר: אני לפחות למדתי היום על העבודה החשובה של רבני השכונות.

קריאה: אולי נכשיר את הרב גרוסמן.

עתניאל שנלר: לא קיבלת רשות דיבור, כי ידעתי שאתה רוצה לדבר לשון הרע, לכן לא הסכמתי.

עתניאל שנלר: בדיונים שלי לא תגיד לשון הרע על אף אדם בעולם.

קריאה: לא אמרתי---

עתניאל שנלר: ואין לך רשות דיבור, ועוד מלה אחת אתה תצטרך לפנות את מקומך.

עתניאל שנלר: עד סוף הדיון לא תוכל היום להתבטא, כי אמרתי לך לא להתבטא והפרת את הבקשה.

עתניאל שנלר: אתה רשאי להישאר לשבת היום, לא תתבטא עד סוף הדיון.

עתניאל שנלר: ואם תתבטא עוד פעם אחת בדיון, שלא ברשות, לא תהיה כאן.

עתניאל שנלר: אנחנו עוברים עכשיו לסעיף השני, שהוא חשוב לא פחות.

עתניאל שנלר: דוח מבקר המדינה מדבר על היעדר בקרה, על תפוקות, נוכחות, חופשות, מחלות נוספות, גיל פרישה.

עתניאל שנלר: אמר המנהל הכללי שהדברים האלה נידונים עכשיו והם צריכים להתגבש.

עתניאל שנלר: אני פותח את הנושא הזה להערות החברים.

עתניאל שנלר: עכשיו חשוב מאוד לשמוע מועצות דתיות ואלה שאמונים על אותה בקרה שצריכה להיות.

עתניאל שנלר: בבקשה, מי כבודו?

דניאל בן-סימון: ברשות היושב ראש, הרבנים, חברי הוועדה לביקורת המדינה.

דניאל בן-סימון: המועצה הדתית בלוד היתה חלק מהביקורת של המדינה ואני שמח על כך.

דניאל בן-סימון: ביקורת באה לתקן ואכן נמצאו המון ליקויים שאין ביכולתה של מועצה דתית שמרוממת את רבני השכונות לפעול על פי ההנחיות שאנחנו אמורים לפעול, על פי החוק.

דניאל בן-סימון: חס ושלום שלא ייצאו דברים מהקשרם.

דניאל בן-סימון: אין לי שום דבר נגד רבני השכונות, אדרבא, שירבו ויפעלו, שיגדילו תורה ויאדירו.

דניאל בן-סימון: משנת 2003 שונה התקציב של המועצות הדתיות והופחת כמעט ב-50%.

דניאל בן-סימון: רבני שכונות נבחרו כדת וכדין.

דניאל בן-סימון: אני קיבלתי ירושה עם שמונה רבני שכונות ושני רבני ערים שהיום התקשי"ר, לפי חוזר מנהל כללי, אומר שעל כל 15,000 יהודים יכהן רב---

עתניאל שנלר: מה זה שני רבני ערים בעיר אחת?

עתניאל שנלר: ספרדי ואשכנזי?

דניאל בן-סימון: כן, ספרדי ואשכנזי, ובנוסף שמונה רבני שכונות ועוד קייסים.

דניאל בן-סימון: בשנת 2003 שונה התקציב של המועצה הדתית, על פי בג"צ ראשון לציון, והתקציב של המועצות הדתיות הופחת, לפחות אצלנו בלוד, בכ-50% והמועצה הדתית אמורה לתפקד ולשלם משכורות לרבני השכונות והמועצה הדתית גם לא יכולה להכתיב לרבני השכונות מה לעשות, היא לא יכולה להכתיב להם סדר יום, המועצה הדתית לא יכולה לבקש מהם לנהל דוח או להחתים כרטיס, כי זה לא מתפקידה של המועצה הדתית ולא לשם כך נבחרו רבני השכונות.

דניאל בן-סימון: אבל היום רבני השכונות, לפני שמדברים על מכלול התפקידים, לפני שמדברים מה הם נותנים, מה הם לא נותנים, מאיפה המועצה הדתית אמורה לתקצב אותם?

עתניאל שנלר: בוא נשאל את המנהל הכללי.

אביגדור אוחנה: מר יהושע ישי מתפקע מצחוק.

עתניאל שנלר: אני עצוב מהשאלה, למה אתה צוחק?

עתניאל שנלר: סליחה שאני אומר את זה, אני פגשתי רבני שכונות, ראיתי תלושי משכורת, אני עצוב.

אביגדור אוחנה: אתה מדבר על רמת השכר, או שאתה מדבר על---

עתניאל שנלר: על הכל.

עתניאל שנלר: הוא אומר שהוא לא מסוגל---

דניאל בן-סימון: אני אתן ליושב ראש נתון אחד.

דניאל בן-סימון: על כל 15,000 תושבים מגיע שיכהן רב שכונה או רב עיר.

דניאל בן-סימון: בלוד יש 53,000 תושבים שאם אני לוקח את שני רבני העיר, פלוס שמונה רבני שכונות שיש לי, אין באפשרותי לממן אותם וזה משית אוטומטית---

עתניאל שנלר: למה יש כל כך הרבה רבני שכונות?

דניאל בן-סימון: בזמנו הם נבחרו כדת וכדין, בשנת 2003 שונו התקציבים.

עתניאל שנלר: מה המשכורת של רב שכונה?

דניאל בן-סימון: המשכורת הממוצעת שלו היא 6,000 שקל נטו.

קריאה: רשום פה 9,000.

דניאל בן-סימון: אנחנו מדברים בנטו.

עתניאל שנלר: בוא נלבן עכשיו רק הסוגיה הזאת.

עתניאל שנלר: התקציב לממן את עבודתם?

אביגדור אוחנה: צודק מר בן סעדון שעד שנת 2002 תקציב המועצות הדתיות נקבע לפי מספר התקנים המאושרים שלהם.

אביגדור אוחנה: בשנת 2002 בג"צ החליט, וטוב שהחליט כך, לשנות את שיטת התקצוב ושיטת התקצוב הנקבעת היא תוצאה של פרמטרים אובייקטיביים כמו פנסיונרים, כמו מספר תושבים.

עתניאל שנלר: מה זה פנסיונרים?

אביגדור אוחנה: פנסיונרים שיש במועצה.

אביגדור אוחנה: קודם כל אנחנו נותנים לכל מועצה דתית את התקציב הנדרש לצורך תשלום הפנסיות, כי זה קבוע, זה לא משתנה, אי אפשר גם לשנות את זה.

אביגדור אוחנה: אנחנו נותנים להם את התקציב שמיועד לתשלום הפנסיות באותה מועצה דתית.

עתניאל שנלר: זו פנסיה תקציבית?

אביגדור אוחנה: אלו שבפנסיה תקציבית כמובן.

אביגדור אוחנה: מעבר לזה, אנחנו נותנים לכל מועצה דתית לפי גודלה, תקורה.

אביגדור אוחנה: זה הולך במדרגות, יש ארבע מדרגות של תקורה, ואחר כך את כל התקציב שנשאר אנחנו מחלקים לפי מספר התושבים, עם מדד סוציו-דתי, אנחנו מגדירים את זה ככה.

אביגדור אוחנה: יש איזה שהוא מדד שלפיו אנחנו קובעים את מידת דתיות היישוב.

אביגדור אוחנה: כך שזה לא פונקציה של מספר תקנים.

אביגדור אוחנה: יכול ומועצה דתית תקלוט---

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין אותך, כי זה בשבילי סינית.

עתניאל שנלר: מה זה דתיות היישוב?

עתניאל שנלר: יישוב שהוא פחות דתי מקבל מטבע הדברים הרבה יותר.

אביגדור אוחנה: ישוב שהוא דתי מקבל יותר.

עתניאל שנלר: דתי?

עתניאל שנלר: אבל הוא דתי, אז למה הוא צריך לקבל?

אביגדור אוחנה: זה נקבע בהחלטת ממשלה ואני חושב שזה נכון.

אביגדור אוחנה: חוק שירותי הדת היהודיים אומר שאמות המידה לתקצוב המועצות הדתיות ייקבעו על ידי הממשלה.

אביגדור אוחנה: בסוף 2007, לקראת תקציב 2008, נקבעו אמות המידה ואמות המידה אומרות בדיוק מה שאמרתי עכשיו, דהיינו קודם כל נותנים למועצות הדתיות את הפנסיות, כדי שזה לא יעיק עליהן, כי זה לא קשור לתפעול השוטף של המועצה הדתית, אחר כך נותנים תקורה שאמורה לכסות שכר של רב עיר אחד, שכר של יושב ראש ופעילות שוטפת מינימלית ואחר כך, אחרי שחילקנו את כל זה למועצות הדתיות, מה שנשאר מחולק בין כל המועצות הדתיות לפי מספר התושבים כפול המדד שהזכרתי.

אביגדור אוחנה: כדי לשקף את מידת הדתיות של היישוב אנחנו חושבים שמספר הילדים שלומדים במסגרות דתיות באותו ישוב משקף את מדד הדתיות של היישוב.

אביגדור אוחנה: אנחנו מקבלים את הנתונים ממשרד החינך, הם נותנים לנו את הנתונים האלה ולפי זה אנחנו קובעים את המדד.

עתניאל שנלר: מה קורה עם הילדים שלא בחינוך המוכר?

אביגדור אוחנה: כולל, במשרד החינוך יש את כל הנתונים, גם על חינוך שאינו מוכר.

אביגדור אוחנה: כך שנכון, צודק מר דני בן סעדון, שאם הוא קולט רב, או קולט כל עובד אחר, הוא לא מקבל תמורה נוספת.

אביגדור אוחנה: כמו גם אם הוא מפטר מישהו, אנחנו לא מורידים לו את התקציב.

אביגדור אוחנה: התקציב נשאר קבוע.

עתניאל שנלר: אתה יכול לפטר, מר בן סעדון?

עתניאל שנלר: הוא יכול לפטר?

אביגדור אוחנה: הוא יכול לפטר רב, למה לא?

דניאל בן-סימון: לא.

דניאל בן-סימון: רב שהגיע לגיל פנסיה לא יכולתי---

אביגדור אוחנה: רב שכונה, כמו כל עובד אחר, נתון---

דניאל בן-סימון: אדוני המנהל הכללי, רב שהגיע לגיל פנסיה, קיבלתי הנחיות---

עתניאל שנלר: רגע, בניחותא.

אביגדור אוחנה: רב שכונה, כמו כל עובד אחר במועצה הדתית, נתון לביקורת.

אביגדור אוחנה: במידה והוא פועל שלא כדין, או דברים כאלה ואחרים, בהחלט יש מקום לפטר אותו.

אביגדור אוחנה: אני לא מבין, בכפוף להליכים הרגילים, כמו כל עובד, שימוע, מה שחוקת העבודה מסדירה.

אביגדור אוחנה: אני לא רואה הבדל.

דניאל בן-סימון: באיזה טיעון יש לי לפטר---

עתניאל שנלר: סליחה, המנהל הכללי מדבר.

אביגדור אוחנה: אני לא נכנס כרגע לטיעונים, אבל אני אומר, באופן עקרוני הסמכות נתונה, לא רואה הבדל.

אביגדור אוחנה: מה גם שלמיטב ידיעתי בלוד יש כמה רבנים שכבר הגיעו לגיל פרישה, צריך להפריש אותם לפנסיה.

דניאל בן-סימון: הפרשתי, ללא---

אביגדור אוחנה: אני בטוח שיש בעיה במספר מקומות, בין היתר גם בגלל מספר הרבנים, או בגלל עובדים אחרים, לא משנה כרגע מה.

אביגדור אוחנה: בכל המקומות האלה, כפי שידוע לכם, ואם לא, אני אחדש, אנחנו פועלים באופן מאוד אינטנסיבי ליצירת תכניות הבראה שיאזנו את התקציב שלהם ויש לנו דרכים לאזן את זה.

אביגדור אוחנה: יש דרכים כאלה ואחרות לאזן את התקציב של המועצה הדתית, בין היתר גם בתוספת תקציב.

אביגדור אוחנה: את הפתרונות אנחנו יכולים לתת ואנחנו נותנים את זה.

אביגדור אוחנה: ב-31 מועצות דתיות נחתמה תכנית הבראה כבר, ועוד איזה 40 מועצות, או 30 מועצות, אני לא זוכר כרגע, סיימנו את ההליכים והוחלט שאין צורך בתכנית הבראה, זאת אומרת הם מאוזנים גם בלעדינו, כך שאנחנו פועלים בכיוון הזה וגם התור של לוד עוד יגיע.

אביגדור אוחנה: נקווה שיגיע מהר וגם הם יסתדרו תקציבית.

אביגדור אוחנה: כל עוד שהם לא מסודרים תקציבית, אנחנו גם עוזרים ותומכים בהם במיליוני שקלים בשנה, נכון?

אביגדור אוחנה: נכון או לא?

עתניאל שנלר: אנחנו לא מדברים עכשיו על לוד.

עתניאל שנלר: אנחנו לוקחים את זה כדוגמה ולכן כל מה שקשור בלוד לא חשוב כי עוד מעט ידברו גם על אנשים וזה ודאי לא יעלה על השולחן הזה, שמדברים על אנשים ופרסונות, אלא הדבר הכללי, הגדול.

עתניאל שנלר: אם יש לך משהו על הדבר הגדול, אנא תשלים.

דניאל בן-סימון: בתמונה הכללית, בתקציב של המועצה הדתית היא מקבלת את חלקה מהרשות המקומית וחלקה מהמשרד לשירותי דת והכנסות עצמיות.

דניאל בן-סימון: בנתון, שיש לפחות אצלי במועצה הדתית, אין ביכולתה ואין באפשרותה של המועצה הדתית לשלם את שכר הרבנים.

דניאל בן-סימון: לא שאני בא בטענה לרבנים שלא מגיע להם, הם נבחרו כדת וכדין.

דניאל בן-סימון: נכון להיום הם לא מתוקצבים.

דניאל בן-סימון: המועצה הדתית, לפחות אצלי, כתוצאה מרצון לאזן את התקציב, פיטרה כ-12 עובדים מתוך 40, וזה המון.

דניאל בן-סימון: זו מועצה שנותנת שירותים לכלל התושבים, 53,000 תושבים יהודים, ו-80,000 בכלל.

דניאל בן-סימון: וישנה מציאות שאם אני עכשיו רוצה לבוא לרבני השכונות שימלאו פונקציות של עובדים אחרים, בכדי לכבד אותם, שהם לא ייפגעו, אלא להוציא את העובדים היותר פחותים, חס ושלום אף אחד לא פחות, אבל כבודם של הרבנים יותר במעלה, לאייש אותם בתפקידי המועצה, אין המועצה הדתית יכולה, אין באפשרותה של המועצה הדתית לחייב את רב השכונה בסדר יום.

דניאל בן-סימון: המועצה הדתית גם לא יכולה לחייב אותו למלא דוח יומי היכן הוא נמצא, כי ישנן התנגדויות גם מצד המשרד וגם מצד ההסתדרות, שאין זה תפקידה של המועצה הדתית ויפה עשתה הביקורת ששאלה את השאלה הזו, ואני השבתי שאין.

דניאל בן-סימון: הלוואי ותשיבו לי שאנחנו נוכל לעשות את זה, ואוכל לאייש אותם כמנהלי מחלקות, אולי בכל זאת לאזן את התקציב של המועצה הדתית.

דניאל בן-סימון: זו נקודה אחת.

דניאל בן-סימון: הנקודה השנייה, אולי באמת לפני שמאיישים או ממנים כל רב, וכן ירבו, אין לי שום דבר כנגד אף אחד, קודם כל שיהיה תקציב מוגדר.

דניאל בן-סימון: להבא, לעתיד.

דניאל בן-סימון: השאלה שלי העיקרית אם אני, כמועצה דתית, יכול לבקש מרב שכונה למלא דוח יומי בכדי שאני, כמועצה דתית, אוכל לאייש אותו בתפקיד כמחלקת נישואים ומחלקת כשרות, בחברת קדישא, בעירובים וכיוצא בזה, אם אני יכול בכלל.

דניאל בן-סימון: אם זו סמכות המועצה הדתית, ואם כן, אז רבני השכונות יהיו מחויבים למלא סדר יום, איפה הם נמצאים, שהמועצה הדתית תוכל לעקוב אחרי זה.

עתניאל שנלר: אז כבודו שאל שתי שאלות, מי מוסמך, ואם אני מוסמך, איך אני אעשה את זה.

אביגדור אוחנה: זה לא קשור אחד לשני, זה לא קשור בכלל לתקציב.

דניאל בן-סימון: ותקציב מאיפה.

עתניאל שנלר: אם אין קמח אין תורה, מובן מאליו.

שלמה שטרן: אני ראש חטיבת חינוך ודת בהסתדרות, מטפל בין היתר ברבני השכונות וההתיישבות.

שלמה שטרן: רק שתי הערות לדבריו של מר בן סעדון.

שלמה שטרן: אני אשמור לעצמי את הזכות להתבטא אחר כך.

שלמה שטרן: אל"ף, נעשה ניסיון כושל מצד מר בן סעדון, ואני תמה שהוא לא אמר את זה, להוריד את רבני השכונות בעירו ל-50% משרה באופן חד צדדי, ללא שום התדיינות איתנו.

שלמה שטרן: לשמחתי עצרנו את זה, וחבל שהוא לא הזכיר את זה.

שלמה שטרן: דבר שני, גם בשאלה השנייה שהוא התבטא כאן, בעניין הזכות שלו להעסיק אותם 15 שעות, סיכמנו שיש לו זכות ואני תמה שהוא מעלה את השאלה כאן, וד"ל.

עתניאל שנלר: בשביל לא לפתוח עכשיו ויכוח של צודק, לא צודק, אנחנו רוצים לבדוק שהדברים יתנהלו נכון בעתיד.

עתניאל שנלר: הרי למדנו מהעבר מה צריכים לתקן, לא חשוב מה היה בעבר, חשוב מה יהיה מחר.

עתניאל שנלר: יש כאן כמה שאלות יסודיות, אדוני המנהל הכללי, שאני בטוח שהנוהל שלכם יעסוק בו.

עתניאל שנלר: יש שאלה מהותית של מקורות התקציב של המועצות הדתיות, המנהל הכללי האיר את עינינו על התהליך.

אביגדור אוחנה: בזה הנוהל לא יעסוק, זה קבוע בחוק.

עתניאל שנלר: אני יודע.

עתניאל שנלר: יש כאן דבר חשוב שהוסיף מר בן סעדון לגבי הכנסות עצמיות, כמו אגרות ויוצא באלה.

עתניאל שנלר: זה נושא שצריכים לדון בו בדיון אחר, לא קשור עכשיו לסעיף הזה, אנחנו נדון בו במסגרת אחרת.

עתניאל שנלר: אחר כך השאלה של סמכויות, והסמכויות כאן הן סמכויות שנעות בתוך משולש עם שלושה קודקודים, כך אני מנסה לזהות.

עתניאל שנלר: הקודקוד האחד זה החוק והנוהל התקין של מדינת ישראל.

עתניאל שנלר: מדינת ישראל היא מדינת חוק, מה החוק קובע כולל הנוהל ואין אדם מעל החוק.

עתניאל שנלר: הקודקוד השני זה מעמדו של רב כרב.

עתניאל שנלר: הרי רב הוא לא עובד רגיל, יש היבטים לא פשוטים, אי אפשר לעשות את זה כלאחר יד וצריכים להכניס את זה לתוך המשוואה של בדיקת התהליך כולו.

עתניאל שנלר: החלק השלישי זה הרב כעובד, בנושא של ההסכמים, הזכויות, ההגנה.

עתניאל שנלר: לא יכול להיות שרב יבוא ואנחנו נדרוש ממנו מה שעכשיו הארכנו מאוד בתפקידו של הרב, ובסוף הוא צריך להכין שמונה ילדים ב-6,000 שקל נטו.

עתניאל שנלר: לא עובד.

עתניאל שנלר: ואז אנחנו מגלים בדוח כאן שהוא עובד עבודה נוספת בלי אישור, או הוא בכלל עובד כמשגיח כשרות בחוץ לארץ ולכן הוא לא נמצא בארץ, או בכלל נמצא במקום עבודה אחר והוא לא בקהילה.

עתניאל שנלר: את הדברים הללו צריכים להסדיר.

עתניאל שנלר: אני אומר את זה משום שקל מאוד לוועדה לבוא ולהגיד 'זה לא בסדר, בואו נקבע בכח'.

עתניאל שנלר: לא, כאן צריך בשום שכל.

עתניאל שנלר: לכן אני רוצה לבקש שהדוח יעסוק בשאלות המהות, כמו למשל פיטורי רב.

עתניאל שנלר: אני מניח שהמחוקק נתן דעתו איך אפשר לפטר עובד מדינה, צריך לעשות את ההתאמה, או עובד מועצה דתית, או עובד שמשולם בדרך כזו או אחרת.

אביגדור אוחנה: חוקת השכר של הרשויות המקומיות.

עתניאל שנלר: אני רוצה לבקש שהדוח ייקח בחשבון שתי מערכות, במערכת אחת את התהליך לפיטורי רב שלא עושה את תפקידו כמו שצריך, כמו שהמנהל הכללי אמר, אני חושב שהמנהל הכללי בוודאי ובוודאי צודק, אני לא רוצה להיכנס לדוגמאות שמא אני חס וחלילה אעבור על לשון הרע או אבק לשון הרע על מקום כזה או אחר, ודי לחכימא ברמיזא.

עתניאל שנלר: והדבר השני לעובדה שרב מסיים את תפקידו כרב בגיל הפנסיה.

עתניאל שנלר: זו שאלה מאוד קשה, היא לא טריוויאלית.

אביגדור אוחנה: זה נדון היום בבית משפט.

עתניאל שנלר: זה לא רק נדון בבית משפט, זה גם מונח כהצעת חוק שלי, שחידשתי אותה, ואני אלחם בכל כוחי שיהיה זמן שבו ישנה רוטציה.

עתניאל שנלר: רב שהגיע לגיל מסוים, או איננו יכול לתפקד מבחינה מנטלית או גופנית, לא יכול להיות אחרי גלימה שאיננה מעוגנת בכח שהוא רכש מהציבור.

אביגדור אוחנה: אתה מדבר על רבני עיר או רבני שכונה?

עתניאל שנלר: אני מדבר על רבני עיר ורבני שכונה, החוק מכליל את הכל.

עתניאל שנלר: הכח של הרב זה הציבור זה לא הרב.

עתניאל שנלר: אם הוא לא מסוגל לשרת ציבור, הוא לא יכול לשרת ציבור.

עתניאל שנלר: זה הכח שלו.

עתניאל שנלר: אני בטוח שהנוהל ייקח בחשבון גם את הנושא הזה.

קריאה: אבל אם הוא מסוגל, הוא יכול להמשיך.

עתניאל שנלר: החוק קובע במדינת ישראל שאדם יוצא לגמלאות בגיל 67.

עתניאל שנלר: אני סברתי לתומי, וכאן אני אומר את זה לא כיושב ראש הוועדה, אלא כמקדם חוק, שמשום שמשרת הרב איננה משרה טכנית אלא מעבר לזה, בעיניי, היא כמו משרה שיפוטית, אמרנו שגיל 70 הוא הגיל שגם שופט פורש מתפקידו.

עתניאל שנלר: אין תפקיד מעבר ל-70 בשירות.

עתניאל שנלר: סתם מקרים חריגים, החוק ייתן להם גם פתרון, איך אפשר עוד חמש שנים, אבל לא יכול להיות שהפתרון יהיה רק העובד הפיליפיני.

עתניאל שנלר: לכן הפתרון יהיה הדבר המייחד מאוד את תפקידו ומעמדו של רב בישראל, אבל לא הופך את זה לאוטוסטרדה להתחבא מאחורי המלה מרא דאתרא, כי אי אפשר להתחבא מאחורי מלים, הציבור צריך את השירות.

עתניאל שנלר: הרב לא מעניין אותי, מעניין אותי הציבור, רק הציבור.

עתניאל שנלר: זה הכח שלכם.

עתניאל שנלר: הפרי זה הרב, השורש זה הציבור.

עתניאל שנלר: כשהשורש לא מקבל את מה שהוא צריך לקבל, העץ ימות.

קריאה: יין ישן משתבח.

עתניאל שנלר: תלוי איפה.

עתניאל שנלר: כל רב שקורא לעצמו יין, צריכים לשתות אותו.

עתניאל שנלר: נושא נוסף שעלה בדוח, אם יש לכם הערות לגבי נושאים של ביקורת ובקרה על עבודת הרב, זה הזמן, בבקשה.

שלמה שטרן: כפי שאמר קודם הרב קדוש, כמעט כל הנושאים האלה מעוגנים בהסכם קיבוצי ולוח הזמנים של ההסכם הקיבוצי, שנחתם בשנת 1988, קבע שתפקידו של הרב הוא תפקיד של אמון.

שלמה שטרן: חוות דעת משפטיות שאנחנו קיבלנו אומרות שבגלל התפקיד הזה הם לא צריכים להגיש דיווח.

שלמה שטרן: ממה נפשך?

שלמה שטרן: רב שנמצא בחופשה ומקבל טלפון מאחד העובדים, אם הוא נמצא באילת או במקום אחר, ומתייעץ איתו בשאלה הלכתית, משפטית, משפחתית, והוא עונה לו, הוא בחופשה או עובד?

שלמה שטרן: כשהרב נמצא בחופשת מחלה והוא בא לבית הכנסת בתפילת מנחה וערבית ומי כמוך יודע שיש שיעורי תורה שם, והוא נותן שיעור תורה גם אם הוא עם 38 מעלות חום, הוא חולה או עובד?

עתניאל שנלר: מה זה קשור לדיווח?

עתניאל שנלר: ידווח, 'אני, עם 38 מעלות חום נתתי שיעור'.

עתניאל שנלר: יישר כח.

שלמה שטרן: אני מתייחס כרגע לא לדיווח יומיומי, אלא לדיווח על חופשות ומחלות כרגע.

שלמה שטרן: למשל.

שלמה שטרן: רבנים שנמצאים בחוץ לארץ, היום בעידן הטלפוניה הוא זמין כל היום, גם כשהוא חולה וגם כשהוא בחופשה, לכן יש מציאות מבחינתי כהסתדרות איננה טובה, כי בסופו של דבר מתעוררת בעיה בקשר לתשלום פיצויים עבור ימי מחלה שלא נוצלו, או לא.

עתניאל שנלר: מי קבע שהרב הוא משרת אמון?

שלמה שטרן: ההסכם הקיבוצי שנחתם---

אביגדור אוחנה: לא, ההסכם הוא תוצאה של הגדרה שזו משרת אמון.

אביגדור אוחנה: ההסכם הקובע זה משרת אמון.

שלמה שטרן: ההסכם הקיבוצי שחתמה עליו מדינת ישראל, מרכז השלטון המקומי, משרד הדתות, משרד האוצר קבע---

אביגדור אוחנה: זה לא משרת אמון, זו משרה הדורשת מידה רבה של אמון, או משהו כזה.

אביגדור אוחנה: זו לא משרת אמון.

שלמה שטרן: אני לא זוכר את הניסוח המדויק, זה תפקיד אמון שעל פי חוות דעת משפטיות---

עתניאל שנלר: מידה מיוחדת של אמון אישי, זה הנוסח.

שלמה שטרן: ולכן הוא איננו מדווח.

אביגדור אוחנה: תרשה לי הערה קצרה ברשותך, הסעיף זה סעיף 5 וזה ההסכם הקיבוצי המיוחד גם השכונות וההתיישבות, משנת 88', שמציג את מעמדם של הרבנים ביחס לחוק אחד, חוק שעות עבודה ומנוחה.

שלמה שטרן: אני חוזר, על פי חוות דעת משפטיות שההסתדרות קיבלה, זה אומר את מה שאמרתי, ולכן יש את הבעיה של הדיווח.

שלמה שטרן: לגבי דיווח יומיומי, שוחחתי הרבה מאוד עם הרבנים על זה, הם רואים את עצמם כבתפקיד כזה שאיננו יכול, איננו צריך, בגלל העבודה הפזורה שלהם על כל היום, להגיש דיווח לפקידים.

שלמה שטרן: הם חושבים שמעמדם בכיר יותר מבחינת ההיררכיה במדרג החברתי והם לא חושבים שהם יכולים לתת דיווח לפקידים.

דוד גבאי: בהיעדר הרכב משנת 2004, אני מכהן כמנהל המועצה הדתית.

דוד גבאי: נושא הביקורת זה דבר מעולה וחיובי, כפי שזה נעשה במקומות קטנים כמו בית כנסת, שיש ועד שמנהל וועדת ביקורת, לכן אנחנו, כמוסד ציבורי שממומן על ידי הרשות המקומית ומשרד הדתות, אנחנו מבוקרים אחת לשנה גם על ידי מבקר העירייה ופעמים גם מבקר המדינה.

דוד גבאי: אבל אני חושב, וכבר דיברתי והזכרתי את הנושא הזה בדיון האחרון שהייתי כאן, בנושא של הכשרות, נעשית ביקורת והיא ביקורת יפה וחיובית ומקצועית, אבל יחד עם זאת צריך לבדוק את כל המכלול.

דוד גבאי: השכר של הציבור שעובד ברבנות ובמועצה הדתית, הסקטור הזה, הוא הנמוך ביותר במשק.

דוד גבאי: אי אפשר לדרוש הוצאות אין סופיות ללא תגמול.

דוד גבאי: אני כבר הזכרתי את זה בקצרה.

דוד גבאי: מפקח כשרות שמשתמש ברכב שלו ב-40 מקומות---

עתניאל שנלר: אני מציע שראשון לציון, במחילה, לא תדבר על נושא כשרות בשולחן הזה כאן היום.

עתניאל שנלר: ודי לחכימא.

דוד גבאי: זה תלוי בי וזה לא קשור---

עתניאל שנלר: אני לא אמרתי לאדם כלשהו.

עתניאל שנלר: אני מציע לדבר על הנושא שלנו.

דוד גבאי: אני אומר, נעשית ביקורת והיא ביקורת מקצועית.

דוד גבאי: אני הייתי שותף לאורך כל התקופה שביקרו אצלנו אנשי משרד מבקר המדינה, שיתפנו פעולה איתם, נעשתה עבודה מקצועית וטובה וחיובית.

דוד גבאי: יחד עם זאת, צריך להסתכל גם על כל המכלול.

דוד גבאי: נמצאים כאן אנשים שהם במערכת שאנחנו אמורים לתת שירותים לכלל הציבור, גם ימים וגם לילות.

דוד גבאי: כשיש מקרים, לא עלינו, אז אנחנו מעבר לזמן והרבנים עושים את עבודתם נאמנה, כפי שציינו חלק מהנוכחים כאן ולכן אם נעשית ביקורת, צריך להסתכל גם על הצד השני.

דוד גבאי: אי אפשר לבוא ולדון חד צדדית כאשר אנחנו חשופים ואנחנו אמורים לתת את השירות הטוב ביותר לכלל הציבור.

דוד גבאי: צריך להיות גם כן הוגנים כלפי העובדים של המועצות הדתיות.

עתניאל שנלר: אני מודה מאוד על המשפט האחרון, הוא חשוב, בעיניי לפחות.

אוריאל גנזל: אני חושב שבהקשר של הביקורת צריך להפריד בין שני היבטים של הדיון.

אוריאל גנזל: הביקורת לעצמה לא רק שהיא טובה, היא גם טובה לרבנים, מפני שכל הזמן מדברים על זה שהרבנים צריכים לעשות ולעשות ולעשות וזה עשוי בקלות לתת תמיד את התחושה 'אתם לא מספיק בסדר', הן הרבנים כלפי עצמם, והן כלפי הגורמים שפונים החוצה.

אוריאל גנזל: זה שיש איזה שהוא דיווח שמראה, 'הנה, עשינו, נכון, לא עשינו את הכל, מה אפשר לעשות?

אוריאל גנזל: בתקציב הנוכחי, בתקן הנוכחי אי אפשר לעשות הכל, יש כך וכך שעות בשבוע, זה מה שעשינו'.

אוריאל גנזל: עלתה נקודה אחרת והיא נקודה מעניינת וחשובה, כלפי מי הדיווח.

אוריאל גנזל: כלומר מאחר ואתה מדווח, אז מישהו גם יכול לשאול שאלות, 'רגע, למה ניצלת את השעות כך ולא אחרת?

אוריאל גנזל: ' טענה צודקת היא איך אדם שלא מבין את תפקיד הרבנים ואיננו רב יוכל לתת חוות דעת ולהגיד 'זה ניצול נכון של הזמן', 'זה ניצול לא נכון'.

אוריאל גנזל: כלומר אם השאלה האם בפועל אדם עבד בהיקף שעות של משרה מלאה, זה עניין טכני, גם הוא יודע את התשובה אם זה ככה או ככה, אבל בהנחה שביקורת כזאת תוביל לבדיקות קצת יותר מעמיקות, באמת תעלה השאלה מי הוא הגורם שיש לו את האפשרות בכלל לחשוב את זה, יש לו את האפשרות לבקר את העניין הזה.

אוריאל גנזל: זה נשמע בדיון כאילו הביקורת היא לרעת הרבנים, הביקורת היא בראש ובראשונה לטובת המערכת, אבל היא גם לטובת הרבנים שיוכלו להצביע על מעשיהם.

אוריאל גנזל: אבל השאלה שעלתה היא מצוינת, כלפי מי הביקורת הזאת.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: עוד הערות, סבב אחרון לפני שנסכם.

יצחק פישר: נכון אמר קודמי הרב, כנגד מי הדיווח, בגלל שאי אפשר לדווח לאדם בעניין הלכתי לאדם שלא מבין בהלכה.

יצחק פישר: עצם היותו של אדם רב, שהוא למד, ויש לו פסיקה והוא קיבל כושר לכך, יש לו שיקול דעת.

יצחק פישר: עצם שיקול הדעת שנתנו לו ונתנו לו את האמון של שיקול הדעת כרב, כפירוש הפשוט של המלה רב.

יצחק פישר: רב, זאת אומרת הוא מעל וניתן אמון בשיקול הדעת שלו.

יצחק פישר: מאז מעמד הר סיני ניתן אמון לרב, להיות רב ולהחליט את הצריך.

יצחק פישר: לא מדובר פה להחליט את הצריך בעניינים אחרים, בענייני הלכה, בענייני בן אדם לחברו או בעניינים אלה.

יצחק פישר: אם הרב החליט שעכשיו בבוקר הוא צריך להגיד שיעור דף היומי או ללכת למתנ"ס, או ללכת למקום עבודה אחר, שהוא עושה את זה, באמון שנתנו לו רבותיו, אלה שהכשירו אותו ואלה שבחרו בו, רב זה מאז ומעולם היה דבר כזה.

יצחק פישר: לא ראיתי שפעם ניסו לפטר את רבי עקיבא איגר.

עתניאל שנלר: בשביל זה צריך להיות עקיבא איגר.

יצחק פישר: בשביל זה אני רוצה להמשיך אמרה נכונה נוספת.

יצחק פישר: רגילים העם לומר רב שלא רוצים לפטר אותו הוא לא רב, ואם פיטרו אותו, הוא לא בן אדם.

יצחק פישר: זו אמרה עממית.

יצחק פישר: מה כוונת הדברים?

יצחק פישר: רב שלא רוצים לפטר אותו, זאת אומרת, אם הוא תמיד מסכים עם הקהל ובקהל יש כל כך דרישות, דרישות חיוביות וגם שליליות והוא מסכים עם השלילי, סימן שהוא לא רב, אבל אם כבר פיטרו, סימן שהוא לא מסתדר, סימן שהוא לא יודע להסתדר עם בני אדם.

יצחק פישר: לכן אני בא ואומר, הדיווח הזה הוא קטנוני, זה להוריד את רמת ומעלת הרב לשפל שכל הזמן חושדים בו, כל הזמן שמים אותו על ספסל הנאשמים, כשהוא צריך לבוא ולהתגונן.

יצחק פישר: עצם הדיווח לא ניתן לשופטים, לא ניתן לשום סקטור אחראי במדינה, לתת את הדיווח.

יצחק פישר: ובפרט שהרבנים הגיעו להסכם עם משרד האוצר, עם כל מי שצריך במדינה, מבחינה חוקית, להגיע להסכם, שלא צריך דיווח.

יצחק פישר: וגם כשנדונה השאלה האם הוא צריך להחתים כרטיס, אז יש המשפטנית נעמי לנדאו נתנה חוות דעת לקודמו בתפקיד, מר בן אבי, למרות שחוזר המנהל הכללי אמר שצריך דיווח, או החתמת כרטיס, קבעה המשפטנית וההסתדרות שהסכם קיבוצי הוא כמו מחוקק והוא גובר על הוראות מנהליות.

יצחק פישר: מכיוון שכך, אנחנו עובדים עם הסכם קיבוצי, זה הסכם שבין קונה ומוכר, כמו כל החוזים שיש במדינה ואי אפשר לבטל, אלא אם כן רוצים לפתוח את ההסכם הקיבוצי, כפי שמר אוחנה אמר.

יצחק פישר: אז אני מציע שיפתחו את ההסכם הקיבוצי ואז אנחנו נשתכר בשכר שהולם לנו.

יצחק פישר: עוד נקודה, אם תרשו לי.

יצחק פישר: המועצות הדתיות יתומות.

יצחק פישר: אין להן אבא, אין לו אמא ואין לו שום דבר.

יצחק פישר: כשהרב ליפסקר בערד כמעט נפח את נשמתו בשוק ולא היה לו משכורת, אף אחד לא היה אכפת לו.

יצחק פישר: מבקר המדינה לא ביקר---

אביגדור אוחנה: סליחה, מכיוון שאתה לא בקי במה שאנחנו עושים, ואתה לא ישבת איתי לשמוע מה עשינו, אז אני מבקש שתחזור בך מהדברים האלה.

יצחק פישר: אוקי, אבל אני לא יודע שמבקר המדינה ביקר את הנושא כשסגרו את המועצות הדתיות ולא קיבלו משכורת חודשים על גבי חודשים, ולמה?

יצחק פישר: העירייה לא בעלת הבית והממשלה לא בעלת הבית, אנחנו לא עובדי מדינה.

עתניאל שנלר: כבוד הרב---

יצחק פישר: אנחנו מבקשים שיהיה לנו הורה.

עתניאל שנלר: סליחה שאני מפסיק את כבודו.

עתניאל שנלר: אני נוהג בדיונים שלנו להשתדל מאוד מאוד להיזהר בכבודה של מלכות.

עתניאל שנלר: זו מלכות, מבחינתך, לא כמעסיק, כמדינה.

יצחק פישר: אני מקבל.

עתניאל שנלר: ולכן אני מבקש, אנחנו לא נבקר את המבקר.

עתניאל שנלר: הוא יבקר את מה שהוא מוצא לנכון, כבוד הרב יעיר ויאמר שהוא מרגיש לפעמים שהוא לא מקבל סיוע כשצריך.

יצחק פישר: אני מקבל את ההערה של היושב ראש, אבל אני רוצה לספר את הסיפור לאמיתו.

יצחק פישר: אין לנו בעל בית שיעמוד מאחורינו ויגיד 'אין לך משכורת'.

יצחק פישר: סיפר מר סעדון שאין לו משכורות, מה הוא הולך לעשות?

יצחק פישר: או לפטר, או להוריד את זה, או להוריד את זה.

יצחק פישר: אין לו כסף.

יצחק פישר: אנחנו לא עובדי מדינה.

יצחק פישר: רבותיי, אנחנו לא עובדי מדינה, ולא עובדי רשות.

עתניאל שנלר: בסדר, צריכים לפתור את הבעיה הזאת.

יצחק פישר: המועצה הדתית מקבלת שנור 60 ו-40, או 70 ו-30.

יצחק פישר: אתם לא יכולים לבוא אלינו בטענות שאנחנו לא בסדר.

יצחק פישר: השכר שלנו לא 9,000, ממוצע 6,000.

עתניאל שנלר: תודה.

עתניאל שנלר: איש לא חולק שהדרישות, מה שאנחנו מציגים ומה שהעם מצפה מרב שכונה הוא לא איזה לבלר, זה תפקיד של מנהיג, ולא יכול להיות שהמנהיג יקבל את הכי מעט שכר מכל הציבור שלו וצריכים לדון בזה, זה לא דבר של מה בכך.

יצחק פישר: ישבו על ההסכם הזה שבעה נקיים, פרקליטות, עובדי מדינה, אנשים בכמויות, ועד שחתמו את ההסכם הזה, ששם מודגש שאין חיוב לרב לתת כל דיווח, כל, כל.

יצחק פישר: את זה אנחנו נצטרך להדגיש.

יצחק פישר: לא ידני ולא בכתב.

יצחק פישר: משום מה בדוח של מבקר המדינה היתה שמיטת קולמוס, כמו שאומרים, אין 'כל', אבל במקור של זה כתוב 'כל', שזה שולל כל דיווח, כי רואים ברב, כמו שהיושב ראש אמר, היררכיה מיוחדת.

עתניאל שנלר: כבוד הרב, שבעה הנקיים האלה היו לפני עשרים שנה או קצת יותר, ב-88', ואני יודע שיושבים שבעה נקיים בטווחי זמן לא של עשרים שנה, אלא של חודש.

עתניאל שנלר: לכן זאת לא ראיה שישבו שבעה נקיים לפני שלושים שנה.

עתניאל שנלר: זו לא ראיה לכלום.

יצחק פישר: אם יש דבר חדש ואנחנו פועלים לפי זה, אז מה כאן הביקורת?

יצחק פישר: עוד משפט אחד, גם מה שנאמר כאן, במסגרת שאנחנו מכירים, אנחנו יודעים שהרבנים מדווחים על יציאה לחופשה, מדווחים על עבודה נוספת, מדווחים על כל דבר.

עתניאל שנלר: בוודאי.

עתניאל שנלר: הוא אומר איפה נמצאו ליקויים, הוא לא אומר שכולם לא בסדר.

יצחק פישר: עוד הערה, אותו מקום שהרב לא היה 300 ימים, איפה הביקורת הפנימית?

יצחק פישר: הרי ביקורת הפנים זה כל שנה.

עתניאל שנלר: מעיר לנו הרב דבר שאתם פספסתם בגדול.

עתניאל שנלר: כשאתם אומרים, מבקר המדינה צריך לבקר את רבני השכונות, הרי במועצה הדתית אמורה להיות ביקורת בתוך עצמה.

עתניאל שנלר: זאת אומרת בעצם כבר הרב נתן לנו כלי אחד מכלים לבקרה.

יצחק פישר: לא כתוב בדוח.

יצחק פישר: אנחנו בעד ביקורת, בהחלט.

עתניאל שנלר: ברוך ה', השבח לאל.

שמואל טולדנו: רזולוציה קצרה.

שמואל טולדנו: מכיוון שאני זכיתי להיות אחד מהקרבנות ועליתי על מזבח הביקורת, אז אני רוצה באמת לנצל את הבמה הזאת כדי שגם המשרד וגם הביקורת תבדוק נקודה מהותית אחת.

שמואל טולדנו: כפי שציינתי קודם, הרבנים עובדים 15 שעות שבועיות בשעות משרד, כאשר רב יוצא לחופשה, האם הוא יוצא לחופשה משעות המשרד שלו או שהוא יוצא לחופשה מהשעות הגלובליות?

שמואל טולדנו: מאי נפקא מינא בחקירה שלי?

שמואל טולדנו: הנפקא מינא היא למשל כאשר רב למשל נסע לשישי-שבת מחוץ לביתו, מחוץ לשכונתו, או לצימר, או לאכסניה או לחוץ לארץ וחזר ביום ראשון לעבודה.

שמואל טולדנו: האם שישי-שבת הזו יוכרו כימי חופשה או שהם יוכרו כימים שהם בלאו הכי לא משולמים לכאורה על ידי המוסדות הגדולים, אז האם צריך לדווח?

שמואל טולדנו: אני רוצה להסביר ברזולוציה הקטנה איפה זה נגע אליי.

שמואל טולדנו: דווחתי שנעדרתי מן הארץ 68---

עתניאל שנלר: כבוד הרב, לכבודך, מדוע לקחת דוגמה?

שמואל טולדנו: אז אני שואל שאלה היפותטית.

שמואל טולדנו: אדם נעדר מן הארץ 60 ימים, מתוך ה-60 ימים הללו, 17 ימי עבודה במשרד שהוא דיווח עליהם, שאר הימים היו שישי-שבת, או יום עצמאות שהשתלב עם יום הזיכרון, עם ימי גשר, שהיו ימי עבודה פטורים במשק.

שמואל טולדנו: האם זה נחשב שהוא נעדר 60 ימים או נחשב שהוא נעדר 17 ימי עבודה.

שמואל טולדנו: אגב, הנושא תוקן.

שמואל טולדנו: זאת אומרת היום מדווחים על הכל ומורידים על הכל.

שמואל טולדנו: זה היה תחשיב של החשב של המשרד.

שמואל טולדנו: החשב הוריד רק ימי נוכחות במשרד כימי חופשה.

עתניאל שנלר: זו התקנה.

עתניאל שנלר: תיקנו אותה ובא לציון גואל.

עתניאל שנלר: הנה, ברוך ה' מסתדרים.

עובדיה דהאן: אני יושב ראש המועצה הדתית באשדוד, חדש, נבחרתי לפני שמונה חודשים.

עובדיה דהאן: קודם כל חזק וברוך על כל הוועדה באמת.

עובדיה דהאן: אני אישית התפעלתי מאוד, איך שכבודו מנהל את זה, זה ממש ב---

עתניאל שנלר: אנחנו דנים על הנושא של דוח מבקר המדינה.

עתניאל שנלר: עדיין לא ביקרו אותי, ויבקרו אותי ודאי, אבל לא היום.

עובדיה דהאן: אל"ף, מה שאני למדתי בזמן הקצר באשדוד, יש גם רבני שכונה ויש רב מוגדר.

עובדיה דהאן: על הרב המוגדר יש פחות הערות והארות כי למעשה הוא עובד במשרד.

עובדיה דהאן: לדוגמה אצלנו הרב המוגדר מטפל בעירובים, מטפל בנישואים של ברית המועצות, חוץ מכל הדברים שיש לו בשכונה.

עובדיה דהאן: אז הרב המוגדר פחות בעיה, יש עליו פחות הערות והארות.

עובדיה דהאן: אבל ההערות בעיקר זה על הרבנים הלא מוגדרים, שנמצאים בתוך השכונה, שהם לא נמצאים במועצה הדתית.

עתניאל שנלר: בחנתם אותם?

אהובה מלכה-נבו: ודאי, הרב המוגדר מתייחס לאותם רבנים שמבצעים תפקידם 15 שעות שבועיות.

עובדיה דהאן: הרב המוגדר עושה יותר מ-15 שעות והוא עושה עבודתו, אין ספק, גם את זה וגם את זה.

עובדיה דהאן: עיקר הבעיה, או ההערות שיש, זה על הרב הלא מוגדר.

עובדיה דהאן: לפי מה שבדקתי, אצלנו הרבנים עושים הרבה יותר ממה שאנחנו מצפים מהם, אבל אני שלחתי להם מכתב אחרי דוח מבקר המדינה, שאנחנו מבקשים דיווח.

עובדיה דהאן: למה דיווח?

עובדיה דהאן: הרב הסביר מקודם שהדיווח קצת זה, הוא צודק, אבל אני ביקשתי שהדיווח יהיה ליושב ראש המועצה.

עובדיה דהאן: לא לפקידים, אלא ליושב ראש המועצה וכיוון שביקורת---

עתניאל שנלר: קיבלו את הצעת הרב?

עובדיה דהאן: עוד לא ענו לי.

עובדיה דהאן: אבל אני אומר, כיוון שהביקורת יצאה ואנחנו הרי עומדים בחזית, הרבנים למעשה הם הנותנים את הדוגמה האישית, יש מושג של לפנים משורת הדין, כיוון שזה כבר יצא ולמעשה הרבנים עושים יותר ממה שידווחו, אבל כדי שהציבור יראה באמת, כמו שכבודו אמר, שלמעשה הכח בא מהציבור, והציבור באמת יראה שמי שירצה באמת לבקר יבוא ויקבל קלסר על כל הפעילות שלו ועל כל הדברים שלו, לדעתי זה ייתן יותר וייתן לנו יותר לעמוד בחזית הזאת.

עתניאל שנלר: תודה על הדברים הללו.

משה בכר: אני רק רוצה להבהיר ליושב ראש, בגלל שנאמר כאן שמשרד האוצר הסכים וחתם ואמר שרבני השכונות לא מחויבים בדיווח, אני רוצה להבהיר שלא כך פני הדברים.

משה בכר: משרד האוצר מעולם לא הסכים ולא אמר ולא חתם שרבני השכונות אינם מחויבים---

קריאה: יש חתימה, הנה המסמך.

עתניאל שנלר: סליחה, יושב יהודי, אומר מה המדיניות שהוא נשלח אליה.

עתניאל שנלר: השליח הוא איש חשוב ממשרד האוצר, הוא אומר שהאוצר לא מקבל את מה שטענתם.

עתניאל שנלר: אתם תטענו נגד, אבל הוא אומר את תפקידו, למה להתנפל עליו?

עתניאל שנלר: תשלים את הדברים שלך ותפרט עוד טיפה.

עתניאל שנלר: אתה אומר את זה על סמך מה?

עתניאל שנלר: על סמך ההסכם שהיה?

משה בכר: אין שום הסכם שאומר שהם לא מחויבים בדיווח.

משה בכר: יש את המשפט ההוא שיש להם חוות דעת, פרשנות מסוימת.

משה בכר: אנחנו לא ראינו אותה.

עתניאל שנלר: זאת אומרת, צריך עיון.

משה בכר: זה לא צריך עיון.

משה בכר: מבחינת משרד האוצר זה ברור, וגם המדינה, ואני חושב שהמנהל הכללי של המשרד לשירותי דת מסכים.

משה בכר: אתה מסכים איתי שרבני השכונות, כשאר עובדי הרשות הציבורית, חייבים---

אביגדור אוחנה: צריך להדגיש שהכוונה היא שם להחתמת כרטיס.

עתניאל שנלר: גם דיווח ידני.

עתניאל שנלר: האוצר אומר שהוא לא מכיר פטור מדיווח, מבקרה.

עתניאל שנלר: אומר המנהל הכללי, מה שמדובר כאן זה כרטיס נוכחות שהוא פוטר, אבל זה לא אומר שהוא פטור בכלל מדיווח.

אביגדור אוחנה: לא, אמרתי מראש גם שיכול להיות שאולי באמת בהסכם הקיבוצי יש להם כל מיני הטבות שהיום אנחנו רוצים לשנות אותן, וככל שבאמת הדברים כך, אז אמרתי בראשית דבריי שצריך ללכת להסכם קיבוצי חדש.

אביגדור אוחנה: לא סוף העולם.

עובדיה דהאן: משפט אחרון.

עובדיה דהאן: עד עכשיו לא שיתפו אותנו בשום דיון, אנחנו מחכים לזימון.

עתניאל שנלר: מצוין, זכינו, ברוך ה', שתשוחחו איש עם רעהו.

דובר: לדיווח על הפעילות יש אספקט נוסף, שזה להביא לידיעת הציבור את הפעילות, אבל ברגע שהם לא מדווחים על הפעילות, לכן הם גם יכולים להיעדר בלי שאף אחד ירגיש שבכלל חסר, וזה גם לא מגיע לידיעת הציבור, שיש שיעור תלמוד, זה מגיע אולי לידיעת אותה קהילה שמגיעה לבית הכנסת או משהו כזה.

דובר: היו"ר עתניאל שנלר: זה בעצם בהמשך לדברים של הרב גנזל.

אביגדור אוחנה: אז בדיונים שלנו ובגיבוש הנוהל, אנחנו רוצים לראות מעבר לדיווח, אנחנו רוצים לראות גם תכנית עבודה.

אביגדור אוחנה: מראש.

אביגדור אוחנה: כי דיווח זה בדיעבד, אנחנו רוצים תכנית עבודה שתובא לידיעת הציבור.

אביגדור אוחנה: בדיוק מתחבר למה שאתה אומר.

עתניאל שנלר: מר בן סעדון, הבטחתי שאתה תסכם את הדיון מבחינת אורחינו היקרים.

דניאל בן-סימון: בעקבות דוח מבקר המדינה, למועצה הדתית נודע שיש רבני שכונות שנמצאים בחוץ לארץ ונודע לי שהם עשו את זה על ידי משטרת הגבולות.

דניאל בן-סימון: הם עשו ביקורת על ידי משטרת הגבולות ומתברר לי ששלושה רבני שכונות שהו בחוץ לארץ כך וכך ימים והמועצה הדתית לא יודעת את זה.

דניאל בן-סימון: אני לא בא להאשים, אני אומר עד כמה היתה נכונה הביקורת, לבוא ולהגיד שמחובת המציאות, לטובת הרבנים---

עתניאל שנלר: אתה מחזק את הצורך בדיווח.

דניאל בן-סימון: לא רק מחזק, מוצא צורך גם לרבני השכונות---

עתניאל שנלר: אתה שם דגש על זה, להוסיף.

דניאל בן-סימון: דיווח יומי.

דניאל בן-סימון: גם המועצה הדתית צריכה את ה---

עתניאל שנלר: מר בן סעדון, הדברים נאמרו.

עתניאל שנלר: אני מודה לך מאוד על זה.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת מיכאלי, בבקשה.

אברהם מיכאלי: כבוד היושב ראש, גם קראנו את הדוח וגם שמענו היום דברים ולדעתי הדברים דורשים הרבה מאוד מחשבה, הרבה מאוד הרהורים כדי שהמצב הזה לא יישאר באוויר.

אברהם מיכאלי: אני נותן אמון מלא במשרד שאכן הם יושבים כעת ועוסקים במלאכה הקשה, כי יש פה דברים שהשתרשו במשך שנים.

אברהם מיכאלי: אם יש ביקורת טובה ובונה, לטובת הרבנים, לטובת המערכת כולה, שלא יהיה פה במושגים שלנו חילול השם בציבור הכללי, שבסוף אותו ציבור בא ו'כל הזמן עושק את קופת המדינה ולא נותן את מה שצריך לתת'.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לעשות פה הרבה מאוד חשיבה, כולל הרבנים הראשיים, שיתערבו בסוגיה הזאת.

אברהם מיכאלי: וכל הסדר חדש שנגיע לגבי הרבנים, זה ייעשה בגיבוי מלא של הרבנים הראשיים, ואני נותן את כל המעמד המכובד לרבנים, שלא הפקידות היא זו שתשלוט בהם, אבל יחד עם זאת מעל כולם תמיד צריך להיות מישהו, שאליו צריך לתת דין וחשבון.

עתניאל שנלר: רבותיי, אני מתכוון לסכם את הדיון.

עתניאל שנלר: אני גם מרשה לעצמי לומר את דעתי תוך כדי הסיכום.

עתניאל שנלר: ראשית להערה שנאמרה כאן, שופטים מדווחים.

עתניאל שנלר: שופטים מדווחים.

עתניאל שנלר: שופט מדווח נוכחות, מדווח בפרודוקציה, בתיקים, בפסקי דין.

עתניאל שנלר: אין מערכת כל כך שקופה כמו עבודת השופט.

עתניאל שנלר: הרי כל דקה ודקה יושבים מולו בדיון וכועסים על הזמן שהוא עוסק וכולי.

עתניאל שנלר: אני אומר את הדברים האלה בשביל האיזון גם על הדיינים.

עתניאל שנלר: האם רבותיי הרבנים מודעים לכך שדיינים מדווחים?

עתניאל שנלר: אני אומר כאחד שעוקב אחרי הדברים מקרוב.

עתניאל שנלר: דיין הוא גם רב, אחרת הוא לא היה דיין והנה כי כן, גם הוא מדווח.

עתניאל שנלר: האם דיווח זה דבר רע?

עתניאל שנלר: קודם כל מי שאמר שלא מדווחים, אני לא בטוח שהוא---

קריאה: דיווח בבית, על שעות הבית של שישי-שבת.

עתניאל שנלר: אנחנו עכשיו לא מתווכחים, אנחנו מנסים להביע דעות.

עתניאל שנלר: אני אומר את דעתי ומסכם כי זה מה שהטילו עליי לעשות וזה מה שאני אשתדל לעשות.

עתניאל שנלר: אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן כבקשה מהמשרד לשירותי דת.

עתניאל שנלר: אני חוזר ומביע לא רק אמון מלא, הרבה מעבר לזה, במשרד לשירותי דת ובהרכב הנוכחי שלו.

עתניאל שנלר: אני חושב שהשר והמנהל הכללי עושים עבודה מדהימה, עם רפורמות עצומות, והרפורמה הכי חשובה שאתם עושים, אתם לוקחים את שירותי הדת ונותנים את היהדות לציבור בדרך שלכם ולא מסתגרים בציבור הדתי.

עתניאל שנלר: זה נכון לגבי נושא הכשרות, זה נכון לגבי נושאים אחרים שאנחנו עוסקים ביחד, וזו מגמה כל כך חשובה שאתם עושים, ועל כך צריכים לברך.

עתניאל שנלר: אני אבקש לתת את דעתכם על דרך מימון רב שכונה.

עתניאל שנלר: כמו שחשוב מאוד לתת את הדעת על דרך מינוי דיין, או רב עיר, או רב ראשי, כך חשוב מאוד, כי איך אמרו כולם?

עתניאל שנלר: רב שכונה הוא מנהיג, הוא לא פקיד, הוא מעל.

עתניאל שנלר: ואם הוא מעל, המינוי צריך להיות מינוי שממנים מנהיג ולא ממנים פקיד.

עתניאל שנלר: העלו כמה רעיונות ואני מניח שלציבור ברעיונות האלה יש חשיבות גדולה מאוד, בדרך כזו או אחרת.

עתניאל שנלר: דבר שני, אני סבור, גם לאור הדוח וגם לאור הדברים האחרים, שתפקיד רב השכונה הוא הרבה יותר גדול מאשר אנחנו משערים לעצמנו, והתמורה והיחס לרבנים, בעיניי, בעיני הוועדה, לא מספק.

עתניאל שנלר: לא יכול להיות שרב שכונה יצטרך להיאלץ לא להיות בשכונתו כדי להתפרנס במקום אחר.

עתניאל שנלר: אני אינני חושב שרמת השכר והתנאים מספקים.

עתניאל שנלר: אנחנו רק מפקחים, אנחנו לא קובעים, במובן הזה אני חושב שראוי לבדוק בדיקה, שינוי הסכם העבודה עם רבני השכונות, להרים אותם מהמקום שהם נמצאים.

עתניאל שנלר: לפחות לגבי רבני שכונות ירושלים, להזכיר שמות כי זה לדברים חיוביים, פגשתי את הרב שפירא ורבנים אחרים, ולבי נחמץ בקרבי כשאני מכיר את הרצון והמוטיבציה ומה שהם מביאים הביתה.

עתניאל שנלר: מי אנחנו שיכולים להגיד לאדם 'לך הביתה עם משכורת כזו, אבל אל תיגע בשום דבר ותשקיע 24 שעות ביממה בעבודה'.

עתניאל שנלר: במובן הזה מעמדם מוכרח לקבל תפנית, גם על חשבון היקפם.

עתניאל שנלר: זאת אומרת כאן לאיכות יש ערך סגולי הרבה יותר מהכמות.

עתניאל שנלר: בוודאי שרוטציה גדולה תהיה משום שבגיל 67 או 70 אם יפרשו, מטבע הדברים, וזה החוק, אז בוודאי גם יהיה תהליך כזה או אחר.

עתניאל שנלר: לגבי שאלת הבקרה והפיקוח שעלתה כאן.

עתניאל שנלר: אתם יודעים, החיים והמוות ביד הלשון, לפעמים אנחנו מדברים באותן מלים, אבל שפה אחת ודברים אחרים, לא אחדים.

עתניאל שנלר: המלים 'בקרה ופיקוח', השאלה מה עומד אחרי המלים האלה, האם החתמת כרטיס, או שמא תכנית עבודה מוצגת, או דרך אחרת לדיווח, אולי דיווח תפוקות?

עתניאל שנלר: ואם כן, למי מדווחים, האם לגולם הזה שמכניסים שם את השעון, או שמא מדווחים לרב העיר?

עתניאל שנלר: הרי כולי עלמא לא פליגא שרב העיר הוא לא הפקיד של רב השכונה, ואולי יושב ראש המועצה הדתית, כמינוי של הממלכה, הוא הממלכה.

עתניאל שנלר: לפעמים יושב מלך על ישראל שהוא לא ברמה של הנביא, אבל הוא המלך.

עתניאל שנלר: בעוונותיי הרבים אני היום בכנסת, אני לא ראוי, אני ראוי לשפוט רבנים?

עתניאל שנלר: ממש לא, אבל כך הוטל עליי, הקדוש ברוך הוא הטיל עליי להיות היום כאן וצריך לעשות הכי טוב.

עתניאל שנלר: ואני חושב שיושב ראש המועצה הדתית הוא לא פקיד, הוא השליח של המלכות ושליח המלכות הוא בוודאי לא פקיד.

עתניאל שנלר: אז אולי דיווח לרב העיר וליושב ראש המועצה הדתית בלבד, בשביל לשמור את הדיסטנס או את המעמד של הרב, אולי זאת הדרך.

עתניאל שנלר: סימן שאלה, אולי, זו מחשבה.

אביגדור אוחנה: בוועדה זה הכיוון שאנחנו הולכים.

עתניאל שנלר: אני אומר יותר מזה, למשל פיקוח.

עתניאל שנלר: על מה הפיקוח?

עתניאל שנלר: מנהלי או הלכתי?

עתניאל שנלר: הדבר דומה בנושא הכשרות שאנחנו עוסקים בו, למשל.

עתניאל שנלר: האם רב העיר הוא הנותן את התעודה, אבל האם זה אומר שגם הוא משלם את השכר למשגיח?

עתניאל שנלר: אלה שני דברים שונים, ואני חושב שהמונח של רב שכונה הוא מונח הלכתי, בעל סמכות, שוודאי לא פקיד יכול לערער והוא לא צריך לקבל דיווח על פסיקות הלכתיות.

אביגדור אוחנה: אתה קיבלת את הפרוטוקולים של הדיונים שלנו, או מה?

עתניאל שנלר: לא.

עתניאל שנלר: זה פשיטא, זה כל כך ברור, זה כל כך מובן מאליו.

עתניאל שנלר: אז אדרבא, שיפסוק מה שיפסוק, כי אין לי ספק שכל רבני הערים ורבני השכונות הם הטובים ביותר שעם ישראל יכול לתת.

עתניאל שנלר: בוודאי שהם לא פוסקים הלכה שלא על פי תפיסת עולמם ותפיסתם ההלכתית ואיש לא יערער ולא יפקח על כך.

עתניאל שנלר: אולי הרבנים הראשיים או רבני העיר.

עתניאל שנלר: אבל לגבי הצד המנהלי?

עתניאל שנלר: זאת על זאת.

עתניאל שנלר: אני חושב שאמרו חברים כאן דבר חשוב מאין כמותו.

עתניאל שנלר: אין דבר יותר מחשיד מהבלתי נודע ואין דבר היוצר אמון יותר מהנודע.

עתניאל שנלר: כאשר אדם רואה מה עושה רב שכונתו, הוא רואה בו מנהיג, הוא מגבה אותו, הוא יילך לבית הכנסת, כי הוא יעריך אותו, הוא ירצה להיות בקרבתו, אבל כשהוא לא יידע שיש מוסד כזה, כי לא ידוע שיש מוסד כזה, אז ידברו לשון הרע.

עתניאל שנלר: אני בכוונה מאריך כי אני רוצה לדבר לרבנים עכשיו, הדבר בא בחוסר הגינות משווע כלפי בתי הדין הרבניים, שאני עוסק בכך הרבה בעת האחרונה.

עתניאל שנלר: כולם מקטרים 'הם לא בסדר', 'זה לא הגון', 'זה לא נכון'.

עתניאל שנלר: 98% מהתיקים נגמרים תוך שנה, אבל בתקשורת בתי הדין הרבניים?

עתניאל שנלר: 'בלגן', 'לא רואים תיקים', 'עגונות, מסורבות גט'.

עתניאל שנלר: יש גם כאן הרבה דברים לתקן, אבל מצד האמת, הגרעין נפלא.

עתניאל שנלר: אני חושב שראוי לעם ישראל שיראו את העבודה הנפלאה של רבני השכונות, אבל צריכים לראות אותה, למה לפחד?

עתניאל שנלר: אדרבא, להציג אותה.

עתניאל שנלר: במובן הזה הבקרה, הביקורת, הביקור, הבקרה תיצור ביקור.

עתניאל שנלר: ביקור מלשון מקרב.

עתניאל שנלר: הבקרה תיצור ביקור אצלכם, תיצור נגיעה, לא הרחקה, לא הדחקה.

עתניאל שנלר: הערה מנהלית.

עתניאל שנלר: בעיניי לפחות, וכאן זה מתקשר למה שאמר נציג האוצר, אין דבר כזה שאדם עושה כבתוך שלו בצד העקרוני לגבי האמון שנותנים בו.

עתניאל שנלר: אני חושב שמר אביגדור אוחנה נמצא היום בתפקיד אמון, אני חושב שמבקרים אותך הרבה מעבר לכל דבר.

עתניאל שנלר: כשאני שירתתי בתפקיד אמון כמנהל כללי באחד ממשרדי הממשלה---

אביגדור אוחנה: אני מחתים כרטיס יום יום, פעמיים ביום.

עתניאל שנלר: גם אני.

עתניאל שנלר: כשאני הייתי מנהל כללי באחד ממשרדי הממשלה, כולם ביקרו אותי, ברוך ה', הודו לה' כי טוב.

עתניאל שנלר: זה חיזק את המנהל הכללי.

עתניאל שנלר: 'והיו העם מתממים', הביקורת של עם ישראל על משה רבנו, היא בנתה את העם והיא בנתה את מעמדו של משה.

עתניאל שנלר: רק הסגנון היה שונה.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסכם ולומר שהאלטרנטיבה לדוח שלכם, מר אביגדור אוחנה, היא החקיקה.

עתניאל שנלר: אני מתכוון עד הדוח להכין הצעת חוק שתקבע את החקיקה כחקיקה מפקחת על כל עובד, כולל רבני שכונות.

עתניאל שנלר: ותהיה חקיקה דרקונית.

עתניאל שנלר: אני לא אגיש אותה עד שאני אראה את הדוח שלכם.

עתניאל שנלר: את הדוח שלכם הוועדה הזאת תראה בחודש נובמבר-דצמבר והדוח הזה יהיה אחרי שיתייעצו עם ההסתדרות ואחרי שתתייעצו עם כל מי שצריך.

עתניאל שנלר: אם יהיה בהבנה, מתוך שיח, בעזרת ה' לא נזדקק לחקיקה.

עתניאל שנלר: אמרתם שהסכמים קיבוציים זה כמו חוק, כך הבנתי לפחות, אז בבקשה.

עתניאל שנלר: אם יהיה הסכם נורמלי, לא צריך חוק, הוא יתייתר.

עתניאל שנלר: אם לא יהיה הסכם, בוודאי המחוקק יגיד את דברו מתוך כבוד רב לעבודה היוצאת מן הכלל של רבני השכונות, ומתוך כבוד רב והערכה עצומה לעבודה המדהימה שעשיתם, שאמורה לחולל תהליך.

עתניאל שנלר: אני רוצה להודות לכם מקרב לב.

עתניאל שנלר: אני רוצה להודות לכל העוסקים במלאכת הקודש, אני חושב שעם ישראל צריך להגיד תודה שיש לו רבני עיר כאלה טובים ובעזרת ה' ראוי שגם יראו את העבודה הטובה שהם עושים.

עתניאל שנלר: תודה רבה, הישיבה נעולה.