ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 233, 2010-06-15 11:00

רונית תירוש: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

רונית תירוש: ברשותכם, אני אתן לחה"כ יריב לוין לפתוח את הדיון.

יריב לוין: במקרה הזה אני לא צריך עדויות מכלי שני, משום שאני הייתי שותף לחוויה המפוקפקת הזו של האירועים שהיו במשחק.

יריב לוין: נמצאים כאן איתי שני אנשים נוספים: עו"ד ירון לוינסון, יו"ר רשות ההסתדרות לצרכנות, ומר דרור טולדנו, ששניהם חוו את אותה חוויה כמוני.

יריב לוין: הייתי רוצה שיתאפשר גם להם לספר על העניין מהזווית שלהם, מכיוון שהם בסופו של דבר נפגעו יותר קשה.

יריב לוין: ההתאחדות לכדורגל באמצעות "לאן" הפעילה מערכת של הזמנת כרטיסים למשחק גמר גביע המדינה באמצעות האינטרנט.

יריב לוין: כמו אחרים, גם אני נכנסתי למערכת הזו ורכשתי כרטיסים עבורי ועבור הבנים שלי.

יריב לוין: הגעתי למגרש כאשר השיטה היתה אמורה להיות, שאתה מגיע למגרש עם כרטיס האשראי, מעביר את כרטיס האשראי באיזשהו כספומט שמוציא לך את הכרטיסים.

יריב לוין: כאשר אנחנו הגענו למקום חצי שעה-40 דקות לפני המשחק, התברר לנו שאת הכרטיסים לא נקבל.

יריב לוין: את זה אפשר היה לראות מיד באותו רגע.

רונית תירוש: כמה זמן לפני המשחק הגעת?

יריב לוין: 30-40 דקות לפני המשחק.

יריב לוין: אני יודע, שמר דרור טולדו הגיע אפילו שעה לפני המשחק.

יריב לוין: היה ברור שאת הכרטיסים אין שום סיכוי שנקבל, בשום שלב.

יריב לוין: היתה שם התגודדות ענקית של אנשים, חוסר סדר מוחלט.

יריב לוין: עמדתי שם דקה-שתיים, ומפי השמועה הבנתי שהמערכת קרסה ועומדים שם כולם בחוסר אונים.

יריב לוין: חיכיתי שם עוד כמה דקות, ניסיתי לברר ולשאול, אבל בסופו של דבר עברה שמועה שמי שיש לו העתק של ההזמנה שלו מהאינטרנט יאפשרו לו להיכנס בלי הכרטיסים.

יריב לוין: במקרה הבאתי את זה איתי.

יריב לוין: רצתי את כל המרחק עד החניון של הרכבת.

יריב לוין: אני באתי כאחד האדם ולא עם התעודה של חבר הכנסת, ולכן רצתי והבאתי את האישור.

יריב לוין: היו לי כרטיסים לשער 1.

יריב לוין: עברתי את שתי נקודות הבידוק הראשונות בכניסה לשער 1 ללא שום בדיקה, רק הסתכלו שיש לי אכן את הדף.

יריב לוין: כאשר הגעתי לכניסה לשער 1, בלי שום סיבה נראית לעין, מישהו החליט לסגור שם את השער בפרצופם של האנשים שעמדו שם.

יריב לוין: אז עברנו סאגה, שנמשכה למעלה מחצי שעה בפתח השער.

יריב לוין: בינתיים המשחק כבר התחיל, והשער הראשון כבר נכבש.

יריב לוין: אני מדבר על אנשים שכולם כבר עברו שתי נקודות בידוק עם כרטיסים או עם אישורים, ולא אפשרו להם להיכנס.

יריב לוין: התנהלות המשטרה, לטעמי, היתה התנהלות מאוד בעייתית, לפחות של האנשים שהיו שם במקום.

יריב לוין: העניין הזה כרגע מטופל במסלול נפרד מול השר לביטחון פנים.

יריב לוין: בסופו של עניין, אחרי חצי שעה ניאותו לפתוח את השער ונכנסנו למגרש ללא שום בידוק.

יריב לוין: כלומר, כל מי שהיה שם, לרבות אני באופן אישי, נכנסנו פנימה למגרש מבלי שאיש יבדוק אותנו.

יריב לוין: מאחר ולי יש מנוי למשחקי כדורגל, אני יודע שבכל פעם עושים בדיקה גופנית מסודרת.

יריב לוין: אחרי שנכנסנו למגרש, כחצי שעה אחרי תחילת המשחק, נאלצנו לראות את כל המשחק בעמידה מאיזושהי פינה של השער.

יריב לוין: לי עוד היה מזל, כי אני לפחות נכנסתי ליציע שאליו קניתי כרטיסים.

יריב לוין: הסיטואציה כולה היתה בעייתית משתי בחינות: האחת - נוצר שם דוחק, צפיפות, בלגן עצום.

יריב לוין: היתה סכנה אמיתית שילדים יימחצו שם.

יריב לוין: השנייה – העובדה שלאורך כל התהליך הזה לא נמצא שום גורם רשמי.

יריב לוין: אני מפנה כאן את הטענה, בראש ובראשונה, להתאחדות לכדורגל.

יריב לוין: אני מבקש, אל תתחבאו מאחורי משרד הכרטיסים.

יריב לוין: להם היה כשל טכני כזה ואחר, ולא היתה תוכנית גיבוי.

יריב לוין: כל זה לא בסדר, אבל אני אומר לכם שזאת קודם כל אחריות שלכם.

יריב לוין: היחסים ביניכם לבין משרד הכרטיסים לבין הזכיין שלכם, הם לא מעניינו של הציבור.

יריב לוין: השאלה למה הזכיין לא העמיד אלטרנטיבה, היא דבר שאתם הייתם צריכים לדאוג לו.

יריב לוין: אני רואה בזה זלזול בוטה שלכם בקהל ובציבור שבא למשחקי כדורגל ובציבור כולו.

יריב לוין: יושבים כל ראשי ההתאחדות לכדורגל, חברי מזכירות וחברי הנהלה – וברוך השם כאלה לא חסר - שיודעים כל השנה ליהנות מכל פירות התפקיד הזה שהם מחזיקים בו, ואף לא אחד מהם חושב שהוא צריך לצאת החוצה, להתפזר בין שערי הכניסה, לגשת לאנשים שעומדים שם בקופות, לתת הסברים ולגבש פתרון, אולי אפילו לדחות את פתיחת המשחק בחצי שעה כדי שיספיקו לסדר את הדברים, להרגיע את הקהל ולדאוג שהכל יתנהל בצורה מסודרת והבעיה תיפתר.

יריב לוין: כל זה לא מספיק.

יריב לוין: אחרי שמסתיים כל הסיפור הזה – ואתם לא בעסק.

יריב לוין: לא איכפת לכם.

יריב לוין: אתם מעניקים את הגביע, והכל מצוין – אנחנו מקבלים מייל ממשרד הכרטיסים, שמודיע לנו שהוא לא יחייב אותנו בתשלום עבור הכרטיסים שלא לקחנו.

יריב לוין: זה באמת היה צעד אבירי, שיירשם כתקדים חשוב בתולדות הצרכנות במדינת ישראל.

יריב לוין: ההתאחדות לכדורגל?

יריב לוין: היא בכלל לא בעסק.

יריב לוין: האם יש לה על מה להתנצל?

יריב לוין: האם יש לה משהו לבדוק?

יריב לוין: האם יש לה את מישהו לפצות?

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: מי אנחנו בכלל?

יריב לוין: איזה עדר שבא.

יריב לוין: אז לא הצלחנו להיכנס.

יריב לוין: אז נכנסנו אחרי חצי שעה.

יריב לוין: למי איכפת?

יריב לוין: רבותיי, זה ביזיון.

יריב לוין: אני מודיע לכם בצורה הברורה ביותר: זאת לא לוזון ליגה, ולא הליגה של אבא שלכם או של אמא שלכם.

יריב לוין: אתם שם בדיוק כמו שאנחנו נמצאים כאן, כדי לתת שירות לציבור, לא לזלזל בו בצורה הבוטה הזו, אתם חייבים לו דין וחשבון.

יריב לוין: אתם חייבים לדאוג לא רק להפיק קדימה את הלקחים לגבי מה שהיה, אלא קודם כל לתת לאנשים תשובות, להתייחס אליהם בכבוד.

יריב לוין: אני ביקשתי ליזום את הדיון הזה, משום שאני חושב שיש אנשים בתוך המערכת הזו שצריך להזכיר להם לשם מה הם שם, ומשום שלגמרי ברור לי שאם אנחנו לא נעשה כאן איזושהי פעולה, אז המצב הזה יחזור על עצמו והזלזול הבוטה הזה יימשך.

יריב לוין: אני אומר לכם רבותיי – ואני הולך הרבה מאוד למשחקי כדורגל – שאפשר להגיד הרבה דברים על הכדורגל שלנו.

יריב לוין: אף קבוצה ישראלית, גם לא בליגת העל, לא מעזה להתנהג בצורה הזו לקהל שלה.

יריב לוין: לכן, אני הייתי מבקש לשמוע את ההסברים, מה הלקחים שיופקו, מה הפיצוי שאתם מתכוונים לתת, ואחר כך אני גם אציע איזושהי הצעת החלטה, במידה ולא נשמע תשובות מספקות.

יריב לוין: אני הייתי מבקש שוב, שיתאפשר גם לשני האנשים הנוספים שהיו שם לספר את הסיפור מהזווית שלהם, כדי שהתמונה העובדתית תהיה שלמה.

רונית תירוש: אין ספק, שהכאב כתוצאה מתחושת ביזוי והשפלה עלה פה על השולחן.

רונית תירוש: אני חייבת לומר לכם, שאני שמעתי את חה"כ לוין בסמוך לאירוע, יום אחרי, והוא נרגע מאוד מאז יחסית.

רונית תירוש: מה ששמענו כאן זה הרבה יותר מתון ממה שהוא חש אז.

רונית תירוש: זה נכון שלהתאחדות אין את הקהל שלה.

רונית תירוש: זה לא הקהל של קבוצת כדורגל כזו או אחרת, שאז אין ספק שהבעלים של הקבוצה היה גם יורד ומוודא שהדברים מתנהלים אחרת.

אלכס מילר: אולי הוא נרגע בגלל הדבל.

רונית תירוש: אני אשמח, שתוך כדי הדברים תעלו הצעות כדי להפיק מסקנות, כדי שהדברים הללו לא יישנו.

רונית תירוש: חה"כ מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אני רוצה לשאול שאלת הבהרה.

אלכס מילר: מבחינת העלויות של הכרטיסים, האם יש הבדל בין מחיר הכרטיס באינטרנט לבין מחיר הכרטיס בקופות?

אלכס מילר: האם יש עמלה?

אבי מסינג: כן.

אבי מסינג: העמלה היא 15 שקלים לכל הזמנה, אם זה כרטיס אחד 4 או 6.

אבי מסינג: כל מי שקונה ומזמין עד שבוע לפני האירוע מקבל את הכרטיסים בדואר רשום אליו הביתה, וזה כדי למנוע את כל הלחצים ברגע האחרון.

יריב לוין: אני רק אעיר, שאי אפשר היה להזמין שבוע מראש כי חצי הגמר היה שבוע קודם ולא ידענו מי עלה לגמר ומי לא.

יריב לוין: כל הסידור הזה בנוגע לגמר הגביע הוא חסר כל תכלית.

שי חרמש: אפשר להזמין כרטיסים על סמך ציפיות.

יריב לוין: אלא אם כן אתה רוצה לאתגר את הנאחס.

אבי מסינג: בין חצי גמר לגמר בדרך כלל יש שבועיים הפרש.

אבי מסינג: השנה, בגלל הסיפור של הגביע העולמי זה היה שבוע.

אבי מסינג: בהתאחדות לכדורגל היו מודעים לזה מראש, אבל לא נמצא לזה פתרון בלוח המשחקים כפי שנמסר לנו.

אלכס מילר: אז מי שרכש כרטיס באינטרנט נקלע לבעיה.

רונית תירוש: הוא תיכף יסביר איך זה עובד טכנית.

שי חרמש: אני חושב שאין מה להוסיף על הסיפור של יריב.

שי חרמש: אני מוכרח להגיד, שאני הייתי בצד השקט כיוון שבאתי מוקדם.

שי חרמש: ראיתי את קהל הפליטים גולש באיזשהו שלב למגרש.

רונית תירוש: אחרי הגול הראשון.

שי חרמש: את כל פעם רוצה לעורר את ההתרגשות שלי ושל יריב מחדש.

שי חרמש: אני רוצה לומר, שחלילה אם היה קורה משהו נוסח אירוע מכבי חיפה או אירוע ערד.

שי חרמש: הרי מחר בבוקר היתה קמה ועדת חקירה לעניין הזה וכל עם ישראל היה עומד על הרגליים.

שי חרמש: תודה לאל שהנזקים הם נזקי עוגמת נפש וכיס, ואיש לא נפגע מאירוע שבפוטנציה שלו היה יכול להיות בדיוק כמו האירוע בערד או בחיפה.

שי חרמש: יריב היה בתוך האירוע, ואני הייתי בפנים.

שי חרמש: אני הייתי רוצה לשאול, האם יש לקחים ומסקנות?

שי חרמש: גמר גביע המדינה יהיה בשנה הבאה ובשנה אחרי זה.

שי חרמש: ראוי לגמרי שציבור של 30,000-50,000 איש ייכנסו לאותו אצטדיון באותה מתכונת.

שי חרמש: האם הפיקו לקחים בהיערכות של הגיבוי ומתן מענה במידה והרע מכל קורה והמערכת קורסת והכל תקוע?

שי חרמש: אני כבר לא מדבר על הפיצוי הכספי לאנשים, אלא איך מפנים את הקהל הזה הצידה ולא מעלים את כולם לשערים.

שי חרמש: אני מתאר לעצמי, שמי שלא קיבל את הכרטיס והרגיש פגוע הסתער לכיוון השערים ולא קם והלך הביתה.

שי חרמש: מטבעם של דיונים שמתקיימים חודש-חודשיים אחרי, הוא שהטונוס יורד.

שי חרמש: אם היינו מקיימים דיון דחוף למחרת בבוקר, יריב, רונית ואני היינו מדברים אחרת לגמרי.

שי חרמש: אני רוצה לדעת, מה נוהל הקרב לאירוע הבא.

שי חרמש: אם הרע מכל קורה, איך נערכים?

רונית תירוש: חבר הכנסת גנאים, בבקשה.

מסעוד גנאים: אני באתי כדי לדעת מה קרה.

מסעוד גנאים: כולנו צפינו בטלוויזיה, ולא ראינו מה קרה.

מסעוד גנאים: אני יודע שכל צעד לא נכון יכול לסכן חיים.

מסעוד גנאים: אני הייתי במשחקים של בני סכנין במשחק עם אחי נצרת, ושיקול לא נכון של המשטרה – את מי להוציא ואת מי לא – היה יכול לסכן חיי בני אדם.

רונית תירוש: אין ספק, שלמשרד לביטחון פנים יהיה הרבה מה לומר פה.

רונית תירוש: כדי להשלים את התמונה נאפשר לעו"ד לוינסון לדבר.

ירון לוינסון: אני מנכ"ל הרשות להגנת הצרכן, אבל באתי לכאן כצופה.

ירון לוינסון: אני רוצה לתאר חוויה של משפחה שהולכת לאצטדיון הלאומי לצפות במשחק גמר גביע המדינה 2010.

ירון לוינסון: אני הלכתי עם הילדים ועם אשתי, שסוף-סוף נאותה ללכת למשחק כדורגל.

ירון לוינסון: הזמנו מראש כרטיסים ליציע, כדי שנשב טוב ולא כמו בחצי גמר שבו ישבנו בשער 6.

ירון לוינסון: אמנם חנינו בגני יהושוע כמה קילומטרים מהמקום, אבל צעדה זה דבר בריא.

ירון לוינסון: הגענו בשעה 19:30 ומצאנו המולה.

ירון לוינסון: כבר לפני שנפל המחשב היה בלגן.

ירון לוינסון: אני לא יודע על כמה אנשים מדובר, כיוון שעד היום לא שמענו את הנתונים.

ירון לוינסון: היה בלגן, דחיפות, צעקות, אין הכוונה ואף אחד לא יודע מה קורה.

ירון לוינסון: היה צריך להיות שם בשביל להבין.

ירון לוינסון: אמנם חלף כבר חודש, אבל עדיין אני נזכר בילדים בוכים, במשטרה, ויש שמועה באוויר שהמחשבים נפלו ואין כרטיסים.

ירון לוינסון: אנשים נדחפים מאחורה, צעקות והמולה.

ירון לוינסון: בשעה 20:30 המשחק מתחיל, אין נציגי ההתאחדות, הקהל צועק "ביזיון" ויש שערורייה.

ירון לוינסון: באותו רגע את לא יודעת איה את.

רונית תירוש: חוסר אונים.

ירון לוינסון: לחלוטין.

ירון לוינסון: האישה אומרת: "בואו הביתה", אבל עד שנגיע הביתה לא נראה את המשחק.

ירון לוינסון: ב-20:30 הלכנו לקופות הקרובות לקנות כרטיסים, ואז אומרים שאי אפשר לשלם בכרטיס אשראי אלא רק במזומן.

ירון לוינסון: אין לי 300 שקלים במזומן, ולכן רצתי לקניון איילון, הוצאתי כסף וחזרתי לקופות.

ירון לוינסון: ביקשתי קבלה כדי להוכיח שאכן שילמתי, אבל אומרים שאין קבלות.

ירון לוינסון: רצתי לשער 6 בצד השני של האצטדיון.

ירון לוינסון: כולם רצים, ובכניסה כבר שמענו את הצעקות שהרגיעו אותנו – זה היה גול.

ירון לוינסון: ככה מגיעים לאצטדיון בשנת 2010 במדינת ישראל.

ירון לוינסון: ישבנו אי שם עם הצעקות, ולא ראינו כלום כי שלטי הפרסום מסתירים חצי מהשערים.

ירון לוינסון: משם אי אפשר לראות אם יש גולים, ולכן זה לא משנה אם ראינו או לא.

ירון לוינסון: תת תנאים ותת ראייה.

ירון לוינסון: הדבר היחיד שעלה שם אלה מחירי השתייה והנקניקיות.

ירון לוינסון: מחירי טירוף.

ירון לוינסון: אני לא ארחיב על מצב השירותים בחוץ.

ירון לוינסון: הכל מתנדנד.

ירון לוינסון: לא יאמן.

ירון לוינסון: שערורייה.

ירון לוינסון: את מרגישה מבוזה.

ירון לוינסון: דבר כזה לא יכול לקרות במדינת ישראל.

ירון לוינסון: זה פשוט ביזיון.

ירון לוינסון: האוהדים צריכים להיות במקום ראשון ולא ההתאחדות.

ירון לוינסון: קודם כל צריכים להסתכל בעיניים של האוהדים.

ירון לוינסון: זה הבסיס לספורט בכל הארץ.

ירון לוינסון: פה האוהד הוא האחרון ברשימה.

ירון לוינסון: מה שחה"כ לוין אמר הוא נכון.

ירון לוינסון: לא היתה שם הכוונה.

ירון לוינסון: נציגי ההתאחדות לא היו שם.

ירון לוינסון: היו שמועות: יש כרטיסים, אין כרטיסים.

ירון לוינסון: אני הלכתי לקנות עוד כרטיסים, כי לא ידעתי כלום.

ירון לוינסון: בשער 6 אמרו לנו שעבר שוטר וחילק כרטיסים.

ירון לוינסון: היה בלגן אדיר, ביזיון, וכרגע זה לא משנה מה התוצאה.

ירון לוינסון: פשוט הרגשנו שערורייה וצעקות.

ירון לוינסון: זה באצטדיון לאומי בגמר גביע המדינה בכדורגל בשנת 2010.

רונית תירוש: אני חושבת, שהיטבת להחזיר אותנו לתחושות הקשות.

רונית תירוש: ממש במקרה לא קמה פה דרישה לוועדת חקירה.

שי חרמש: כי לא היו נפגעים.

רונית תירוש: מזל שלא היו נפגעים.

רונית תירוש: יש פה מחדל אדיר, גם בכל הנוגע לתוכנית גיבוי.

רונית תירוש: יריב שכח לספר, איך הוא ניגש לאחד השוטרים.

רונית תירוש: אני מדברת על הצורה שבה דיברו אליך, גם כאשר הצגת תעודת חבר כנסת.

רונית תירוש: יש שם חלוקה של שוטרים במדים.

רונית תירוש: אדם מן היישוב לא יודע שהשוטר אחראי על פח"ע ומתעלם ממה שקורה, לא מנסה לדלל את הקהל ולנתב אותו לאפיקים נוספים ולשערים אחרים.

רונית תירוש: יש פה מזל משמיים שלא קרה הרע מכל.

רונית תירוש: עו"ד רותם, בבקשה.

רונית תירוש: ההתאחדות היא האחראית למשחק, היא אחראית לארגון, היא האינטגרטור למשרד הכרטיסים, למשטרת ישראל.

רותם קמר: אנחנו לא מתנערים מאחריות.

רונית תירוש: האם ידעתם און ליין מה קורה?

רותם קמר: בוודאי.

רותם קמר: ידענו מה קורה און ליין.

רותם קמר: היינו בקשר רציף עם אבי מסינג.

רותם קמר: אני רוצה להיות ברור ולומר: אנחנו לוקחים אחריות על האירוע הזה, אנחנו מתנצלים על האירוע הזו.

רותם קמר: עם כל הסיבות האובייקטיביות, שאנחנו אחרי זה נפרט אותן, זה לא צריך לקרות בשנת 2010 בתנאים הקיימים.

רותם קמר: אנחנו עשינו בדק בית פנימי אחרי האירוע הזה.

רותם קמר: ישבנו עם משרד הכרטיסים, העלינו כל מיני אפשרויות ופתרונות כדי שדבר כזה לא יקרה.

רונית תירוש: ישבתם רק עם משרד הכרטיסים?

רונית תירוש: עם המשטרה לא?

רותם קמר: עם המשטרה אנחנו מתנהלים כל הזמן, כל משחק-ומשחק.

רותם קמר: היו אפשרויות לכל מיני דפ"אות.

רותם קמר: יש קב"ט ומנהל אירוע.

רונית תירוש: ישבתם איתם אחרי המשחק?

רותם קמר: לפני המשחק ישבנו איתם, ולקחנו בחשבון אפשרויות של סגירה.

רותם קמר: בסופו של דבר המשטרה היא זו שלוקחת את ההחלטות בשטח.

רותם קמר: סגירה של שערים זו לא החלטה של ההתאחדות לכדורגל.

רותם קמר: המשטרה מודעת לדברים האלה, ולוקחת אחריות בנושאים האלה.

רונית תירוש: מה זה אומר לקחת אחריות?

רותם קמר: אנחנו לא מנסים להסתתר פה מאחורי המשטרה או מאחורי משרד הכרטיסים.

רותם קמר: כמו שחה"כ לוין אמר: בסופו של יום מדובר בהתאחדות לכדורגל.

רותם קמר: זה שיש לנו התקשרות עם משרד הכרטיסים זה לא פוטר אותנו, בטח ובטח לא כלפי הציבור.

רותם קמר: יש כמה נושאים שאני רוצה להתייחס אליהם.

רותם קמר: צריך להבין, שאנחנו כהתאחדות לכדורגל מארגנים הרבה מאוד משחקים, גם במהלך השנה, גם משחקים יותר גדולים של נבחרות.

רונית תירוש: יותר גדולים?

רונית תירוש: האצטדיון היה מלא.

רותם קמר: האצטדיון לא היה מלא.

רותם קמר: במשחקי נבחרת הוא יותר מלא.

רונית תירוש: כמה היו?

רותם קמר: היה משהו כמו 34,000 איש.

רותם קמר: האצטדיון עצמו יכול להכיל קרוב ל-40,000 איש.

רותם קמר: שער 17-18 לא היו פתוח.

רותם קמר: יש מקרים בהם המשחקים הם יותר עמוסים.

רותם קמר: אני לא רוצה לגעת בעניין הטכני של הנפילה של הרשת, ועל הדרך לפצות את האוהדים.

רותם קמר: על זה אבי מסינג ידבר.

רותם קמר: אני רוצה לומר משהו, שהוא מאוד חשוב כדי להבין עם מה אנחנו מתמודדים.

רותם קמר: אנחנו מתמודדים פה עם האצטדיון הלאומי של מדינת ישראל.

רותם קמר: האצטדיון הזה הוקם בשנת 1950.

רותם קמר: בכל משחק ההתאחדות לכדורגל מביאה שירותים כימיים לאצטדיון, וזה על מנת שאנשים לא ישתינו על הקירות אלא ייכנסו לשירותים כימיים.

רותם קמר: זה האצטדיון הלאומי, זו הגאווה שלנו, שם אנחנו מארחים את נבחרת אנגליה.

רותם קמר: שם אנחנו מארחים גם נבחרות עולם שלישי, שהאצטדיונים שלהם ברמה הרבה יותר גבוהה.

רותם קמר: בסופו של דבר, התנאים האובייקטיביים של האצטדיון הזה, מקומות הישיבה ואיך שרואים, הם דברים בעייתיים שאנחנו נאלצים להתמודד איתם.

רותם קמר: אני מניח, שחלק גדול פה ישבו וראו משחקים בחו"ל, ויודעים שההתייחסות היא אחרת והחוויה היא אחרת.

רותם קמר: אנחנו רוצים להגיע לרמה הזו, אבל יש לנו קושי אובייקטיבי להגיע לרמה הזו.

רותם קמר: צריך להבין, שיש מעגלי אבטחה שהמשטרה דורשת.

רותם קמר: היו למעלה מ-1,000 אנשי אבטחה במשחק הזה.

רותם קמר: אני לא מדבר על המעמסה הכלכלית שיש על ההתאחדות לכדורגל.

רותם קמר: לפעמים לוקח 15-20 דקות עד שעוברים את כל מעגלי האבטחה האלה ומגיעים.

רותם קמר: למרות שאנחנו קוראים לקהל ברדיו ובעיתונות להגיע כמה שיותר מוקדם, יש נטייה לקהל האוהדים שלנו להגיע ברגע האחרון.

רותם קמר: אלה דברים שיוצרים עומס.

רותם קמר: אנחנו מנסים לפתור את הדברים האלה, אבל לא תמיד אנחנו מצליחים.

רותם קמר: התקלה הזאת העצימה את מה שהיה, אבל אלה דברים שאנחנו נתקלים בהם גם כאשר לא נופלת מערכת הכרטיסים.

רותם קמר: זו בעיה שקשה לנו להתמודד איתה.

רותם קמר: אני חושב, שאצטדיון לאומי במדינת ישראל צריך לבוא בהחלטת ממשלה.

רותם קמר: צריך להשקיע בזה את כל המשאבים.

רותם קמר: זה בסופו של דבר גם משליך על ההתנהגות של האוהדים.

רותם קמר: זה משהו שצריך לקחת בחשבון.

רותם קמר: עלתה פה השאלה, למה לא דחינו את המשחק.

רותם קמר: צריך להבין שהמשחק עצמו היה בנוכחות נשיא המדינה.

רותם קמר: יש לוחות זמנים שלא תלויים רק בנו אלא גם בגורמי טלוויזיה.

רותם קמר: זה לא משהו שהוא היה אפשרי במקרה עצמו.

יריב לוין: מישהו שקל את זה, מישהו בדק את זה?

רותם קמר: זה בלתי אפשרי.

יריב לוין: ואם בחוץ היה מתרחש אסון לאומי גם כן הייתם ממשיכים כאילו כלום?

רותם קמר: במקרה עצמו זה היה בלתי אפשרי לדחות את המשחק.

יריב לוין: מה זה בלתי אפשרי?

יריב לוין: מי הגורם המוסמך לקבל החלטה לדחות משחק במצב כזה?

רותם קמר: ההתאחדות לכדורגל.

יריב לוין: מי?

יריב לוין: הרי מישהו צריך להיות שם ולקבל החלטה.

רותם קמר: היו"ר הוא לא הדמות המבצעת.

רותם קמר: יש את מנכ"ל ההתאחדות, יש מנהל אירוע, יש משטרת ישראל.

יריב לוין: אתה מתחמק.

יריב לוין: משטרת ישראל לא מחליטה במקומכם.

יריב לוין: מי האיש בהתאחדות, שמסוגל לבוא לשופט ולהגיד: אתה לא שורק לפתיחה, אתה מחכה חצי שעה?

רותם קמר: יש לי תחושה, שאני יודע למי אתה מכוון.

יריב לוין: אני לא יודע.

יריב לוין: אני לא מכוון לאף אחד.

יריב לוין: אני שואל שאלה פשוטה, מי האיש המוסמך.

רותם קמר: כמו שזה קורה גם במשחקים של וופה, לא מדובר באדם אחד.

רותם קמר: יש קבוצת חירום של אנשים שמתכנסת.

רותם קמר: אלה דברים שנעשים בפקודה לפני המשחק.

רותם קמר: יש איש של משטרת ישראל, יש קב"ט אירוע, יש מנהל אירוע, יש קונסוליום של האנשים האלה ואז מתקבלת ההחלטה.

יריב לוין: האם הקונסוליום הזה כונס?

רותם קמר: ברגע שנודע לנו על האירוע הזה, משטרת ישראל לקחה אחריות לטיפול באירוע הזה, היתה בקשר עם משרד הכרטיסים, עם אבי מסינג, שהיה בקופות.

יריב לוין: אני שאלתי, האם הקונסוליום הזה התכנס כדי לדון.

יריב לוין: אתה אומר שלא היתה אפשרות.

יריב לוין: האם מישהו בדק אם היתה אפשרות?

יריב לוין: מישהו דן בזה בכלל?

יריב לוין: מי החליט שאין אפשרות?

יריב לוין: מי החליט לא לכנס את הקבוצה הזו?

יריב לוין: מי מוסמך לכנס אותה?

יריב לוין: אנחנו לא ילדים קטנים.

רונית תירוש: בין הדברים הוא אמר, שלא הועלתה בכלל האפשרות.

רותם קמר: לא הועלתה, כי זה בלתי אפשרי.

יריב לוין: מי קבע שזה בלתי אפשרי?

ירון לוינסון: אם היה נהרג שם מישהו זה היה אפשרי?

יריב לוין: מה הייתם עושים אז?

יריב לוין: לו מישהו ממאבטחי הנשיא היה יודע שמאות אנשים נכנסים למגרש בלי שום בידוק, מה היה קורה?

רותם קמר: בוא נכניס את הדברים לפרופורציה.

רותם קמר: אתה היית שם, זה כואב לך, אתה הרגשת את זה על בשרך, אבל צריך להבין שהיה מדובר ב-800 איש כאשר באצטדיון היו למעלה מ-30,000 איש.

יריב לוין: 800 איש זה לא מעניין.

רותם קמר: זה לא שזה לא מעניין.

רותם קמר: יש עוד כל מיני סיטואציות.

רותם קמר: הסברתי לך שנשיא המדינה היה שם, היו שידורי טלוויזיה, היתה משטרה.

רותם קמר: אם מפקד המשטרה בשטח היה אומר: "רבותיי, צריך לעצור את המשחק", היה נעצר המשחק.

רונית תירוש: מי היה מפקד האירוע?

דוד ביטון: אני הייתי מפקד האירוע.

רונית תירוש: מר מסינג, בבקשה.

אבי מסינג: כמשרד כרטיסים שפועל שנים רבות בתחום הכדורגל, אני רוצה לומר שכל אחד בשבילנו הוא לקוח, ולקוח זה דבר שהוא מאוד חשוב.

אבי מסינג: לעצם העניין - המערכת הזו שעבדה באצטדיון רמת גן קרסה בגלל תקלה ארצית שהיתה ל-012.

אבי מסינג: הגיבוי לא עבד.

אבי מסינג: אנחנו כמשרד שהצרכנים מאוד חשובים לו, פעלנו כך שכל לקוח שלא קיבל את הכרטיסים קיבל מייל הביתה, שאומר שאנחנו מתנצלים ואנחנו מזכים אותו במלוא סכום הרכישה.

אבי מסינג: האירוע התחיל בשעה 19:50 בדיוק באותה קריסה של 012.

אבי מסינג: משטרת ישראל, מבחינתי, הצילה את המצב.

אבי מסינג: הגיעו 30 שוטרי יס"מ, שקיבלו מאיתנו כרטיסים.

אבי מסינג: לא סתם שוטר עבר וחילק כרטיסים.

אבי מסינג: כל הצרכנים שהיו מסביב – אותם 880 לקוחות, 2,100 כרטיסים.

ירון לוינסון: 800 או 2,100.

אבי מסינג: 880 לקוחות, שזה 2,100 כרטיסים.

אבי מסינג: כולם קיבלו כרטיסים ביד, אבל לא לשער שהם הזמינו.

אבי מסינג: המשטרה גם אפשרה לבעלי אישורים להיכנס.

אבי מסינג: זו פעם ראשונה בעולם.

אבי מסינג: את ההחלטה הזו קיבלה המשטרה, וזה עזר מאוד ללחץ.

אבי מסינג: בשעה 20:40, 10 דקות אחרי תחילת המשחק לא היתה נפש חיה ליד הקופות.

אבי מסינג: זו מערכת שפועלת 5 שנים.

אבי מסינג: אם חה"כ לוין אוהד את הפועל כל כך הרבה שנים, הוא מכיר את המערכת בבלומפילד שעובדת ללא רבב.

אבי מסינג: כאן קרה מה שקרה, ואנחנו לוקחים על זה אחריות.

יריב לוין: אמרתי לך, שהטענות שלי הן לא אליך.

אבי מסינג: אבל אני בעצם הייתי אחראי.

אבי מסינג: קודם כל, המשטרה הצילה את המצב.

אבי מסינג: לגבי הפקת לקחים לעתיד – שבועיים אחרי זה היה לנו אירוע נוסף, הופעה של מטאליקה.

אבי מסינג: מי שיבוא לאירוע של אלטון ג'ון מחר יראה אירוע ענק של 50,000 איש.

אבי מסינג: אנחנו הקמנו מערכת נוספת, באותן קופות בהן האדון הלך וקנה כרטיסים, לצורך גיבוי.

אבי מסינג: לדעת המומחים ששכרנו לצורך העניין, זה אמור לפתור את הבעיה.

אבי מסינג: להבטיח שזה לא יכול לקרות לעולם יותר אין לי את האמצעים הטכנולוגיים.

אבי מסינג: עד לפני 5 שנים, שלא היה אינטרנט והזמנות טלפוניות, אנשים היו צריכים לבוא ולקנות במזומן, ואז נתקלנו בתופעות אחרות, כמו במשחק נגד קרואטיה, שאנשים הסתערו על הקופות.

אבי מסינג: היום אנחנו משתדלים לשפר את השירות, כאשר חלק מאותו שיפור אלה אותן עמדות אוטומטיות.

ירון לוינסון: כמה עמדות היו בתחילת המשחק?

אבי מסינג: אלה עמדות קבועות ולא ניידות.

אבי מסינג: יש 7 עמדות קבועות, שמשרתות ללא בעיה 5,000 לקוחות.

ירון לוינסון: אבל הם לא עמדו בלחץ עוד לפני שהתחיל הבלגן.

אבי מסינג: הם עמדו בלחץ.

אבי מסינג: בשעה 19:50 נשארו 880 לקוחות.

ירון לוינסון: כלומר, מעל 2,000 אנשים בחוץ.

אבי מסינג: גם אם הזמת 6 כרטיסים, מהרגע שהגעת והעברת את הכרטיס 11 שניות ואתה לא שם.

אבי מסינג: זו מערכת מדהימה.

אבי מסינג: גם בבלומפילד יש 4 עמדות כאלה, שמשרתות 14,500 איש.

אבי מסינג: המערכת עצמה היא מערכת יעילה שעובדת.

אבי מסינג: אני אומר שוב, שהאחריות היא שלנו, ואנחנו מתנצלים.

אבי מסינג: מבחינתנו, המשטרה הצילה לנו את המצב.

ירון לוינסון: למה לא היתה הכוונה?

ירון לוינסון: למה שמישהו בחוץ לא יגיד מה קורה?

ירון לוינסון: למה מחכים לשעה 20:40?

ירון לוינסון: למה זה לא קרה לפני 20:30.

אבי מסינג: הגיעו לשם מעל 20 שוטרי יס"מ, כאשר כל אחד קיבל 100 כרטיסים.

אבי מסינג: הם עשו עבודה נהדרת.

רונית תירוש: אין מה להתווכח.

רונית תירוש: זאת תמונת המצב.

דרור טולדו: אני גם הייתי במשחק, ולהבדיל משני הדוברים אני הייתי ממש באזור של הקופות.

דרור טולדו: שני אנשים לפניי עוד הצליחו לקחת את הכרטיסים, ואני הייתי הראשון שלא קיבל.

דרור טולדו: אני זוכר, שהאדון הנכבד עבר וניסה להפעיל את הקופות.

דרור טולדו: באיזשהו שלב באמת נתנו לשוטרים לחלק את הכרטיסים, והיתה התנפלות על השוטרים.

דרור טולדו: אני לא הצלחתי לקבל כרטיס.

דרור טולדו: אחר כך ראיתי ילדים שמכרו את הכרטיסים ב-20 שקלים, כיוון שהם קיבלו הרבה כרטיסים.

דרור טולדו: אני לא מאשים את השוטרים, כי היה שם בלגן אטומי.

דרור טולדו: כאשר אני הגעתי כבר לא היו כרטיסים.

דרור טולדו: הייתי עם ארבעה ילדים, ולא ידעתי מה לעשות.

דרור טולדו: שמענו שמכניסים לשער 6, אז הלכנו לשער 6 והתחננו בפני השוטרים שיכניסו אותנו.

דרור טולדו: שוטר אחד אמר: זו בעיה שלכם.

דרור טולדו: שוטר אחר היה מספיק עם אינטליגנציה רגשית להבין שאנחנו לא נשקר עם ארבעה ילדים, ונתן לנו להיכנס לשער 6 בלי כרטיסים.

דרור טולדו: לכן, להגיד שהבעיה נפתרה זה קצת גדול.

אבי מסינג: אני לא יודע איפה אתה היית, אבל אנחנו היינו עד המחצית שם, וכל אדם שהגיע ואמר שהוא הזמין כרטיס קיבל כרטיס.

יריב לוין: אני לא קיבלתי שום כרטיס.

יריב לוין: לא היה עם מי לדבר בכלל.

דרור טולדו: אתה אמרת שבשעה 20:40 נפתרה הבעיה.

אבי מסינג: בשעה 20:40 לא היה בן אדם, אבל זה לא אומר שאנחנו עזבנו את המקום והלכנו.

רונית תירוש: כנראה שאנשים פתרו את הבעיות של עצמם עם עצמם, כמו האדון שהסביר שהוא רכש כרטיסים בכסף מזומן, וכמו חה"כ לוין שהכניסו אותו בלי כרטיס לשער 6 ואחר כך איכשהו הצליח להגיע לשער אחר.

יריב לוין: לא, אני הלכתי להביא את הפתק מהאוטו.

רונית תירוש: הבנו את ההשתלשלות.

רונית תירוש: אני רוצה לשמוע את משטרת ישראל.

דוד ביטון: אני רוצה להסתייג מהכותרת של הדיון הזה: "ארגון כושל".

דוד ביטון: מבחינת משטרת ישראל זה היה ארגון מוצלח.

רונית תירוש: זה בערך כמו המשט.

דוד ביטון: מבחינתנו, גם בתחקירים שנעשו לאחר מכן, גם בבקרה שנעשית על ידי מחלקת אבטחה במטה הארצי, הארגון של האירוע הזה – ואני לא רוצה להסתכל לצדדים לשאר השותפים שלנו - היה מוצלח.

דוד ביטון: אני מניח, שיש אירועים דרמטיים כאלה.

דוד ביטון: אני לא מכחיש את זה.

דוד ביטון: זה תלוי בעיני המתבונן.

דוד ביטון: אתה יכול להיות בתוך מרכז אירוע, ואתה רואה עולם חרב.

דוד ביטון: כאשר אתה מסתכל מבחוץ, אתה לוקח הכל בפרופורציה.

דוד ביטון: זו תפיסת עולם של מפקד: האם הוא נמצא בלבו של האירוע או שהוא נמצא למעלה ומסתכל על התמונה הכוללת.

דוד ביטון: בתמונה הכוללת לא נפצע אפילו אדם אחד.

דוד ביטון: לא דווחנו על ידי מד"א על פצוע אחד בתוך האירוע הזה.

דוד ביטון: מניסיון של 30 שנה – ואני עוסק לא מעט בתחום הזה של סדר ציבורי:

דוד ביטון: אבטחתי והייתי מפקד של אירועים המוניים של עשרות אלפי איש – אני יכול להגיד לכם שמראות כאלה חוזרים מעת לעת.

דוד ביטון: לפעמים זה תלוי בסוג הקהל.

דוד ביטון: שמענו פה על אירועים יותר גדולים, כמו הופעה של מטליקה ואלטון ג'ון.

דוד ביטון: אני מבטיח לכם שהתיאורים האלה לא יחזרו על עצמם באירועים כאלה.

דוד ביטון: ההתנהגות של הקהל תהיה אחרת.

דוד ביטון: אנחנו יודעים לעשות את ההבחנה בין קהל שבא לכדורגל לבין קהל שבא לראות קונצרט.

דוד ביטון: בכל מקום שיש תורים רואים דחק.

דוד ביטון: אנחנו קוראים לאנשים ברדיו ובתקשורת להגיע לפני הזמן.

דוד ביטון: מי שמגיע חצי שעה לפני זו לא טעות בחישוב או בהערכת מצב אלא חוסר אחריות.

דוד ביטון: כאשר אני הולך לקופה בקולנוע אני מגיע שעה לפני הזמן, כיוון שצריך למצוא חנייה, לעבור בידוק, לקנות כרטיס, לקנות פופקורן.

דוד ביטון: אם אתה רוצה לשבת ולראות משחק, תגיע לפני הזמן.

יריב לוין: יצאתי שעתיים לפני הזמן ממודיעין, אבל החסימות שעשיתם באזור יצרו פקקי ענק, והייתי צריך לעמוד שעה ומשהו רק כדי להצליח לחנות את האוטו באיזשהו מקום.

רותם קמר: באמת לא בסדר שעשו חסימות.

יריב לוין: אולי אני אלך לישון לילה קודם שם?

רונית תירוש: עו"ד רותם, בלי ציניות.

רונית תירוש: זכותי להגיע בזמן אמת.

יריב לוין: הקהל של הכדורגל הם ברברים.

יריב לוין: הקהל אשם.

דוד ביטון: את זה אתה אמרת.

דוד ביטון: אני לא אמרתי את זה.

דוד ביטון: אני אמרתי שיש הבדל בין סוגי הקהל.

יריב לוין: הקהל אשם.

רונית תירוש: אני רוצה לומר, שאי אפשר להאשים את הקהל.

רונית תירוש: זכותי להגיע 5 דקות לפני אירוע, ולצפות לזכות ביחס ראוי.

רונית תירוש: אני הגעתי למשחקים באנגליה, והיה תענוג.

רונית תירוש: אני לא מאלה שמקדימות שעה לפני.

רונית תירוש: שעה לפני, אני עושה דברים אחרים.

רונית תירוש: הגעתי 5 דקות לפני האירוע, נכנסתי כמו מלכה ויצאתי כמו שתי מלכות.

דוד ביטון: היערכות משטרה למשחק כזה היא לא דבר של מה בכך.

דוד ביטון: יש פה תהליך סדור של עבודת מטה, של פגישות תיאום מקצועיות עם ההתאחדות, עם הנהלת האצטדיון, עם מחלקות הפיקוח העירוני, עם מנהלי קבוצות, עם קב"טים של הקבוצות, עם קב"ט של האירוע, עם מנהל הפצת הכרטיסים שאנחנו עובדים איתו בשיתוף פעולה מלא במשך שנים רבות, מכינים תוכנית אבטחה, תוכנית תנועה, תוכנית סדר ציבורי.

דוד ביטון: יש תוכנית מסודרת, שמדברת על תרחישים ותגובות בכל מצב, בכל אירוע, בכל תרחיש כזה ואחר.

דוד ביטון: אנחנו משתדלים לכסות כל איום היכול לפגוע בסדר הציבורי, באבטחה ובתנועה.

דוד ביטון: יש תחומים שאנחנו אחראים עליהם, הם ברורים ואנחנו מציגים אותם בתהליך הסדור הזה.

דוד ביטון: אחרי תהליך סדור של עבודת מטה מקדימה, שנמשכת לפעמים חודשים, מתקיים הליך של אישורים מול מפקד המרחב, מול מפקד המחוז, ולפעמים גם מול גורמי מטה ארצי שהם הגורם המקצועי שמפקח על כאלה משחקים.

דוד ביטון: כל התהליך, כל ההכנות, הפקודה, עברו אישורים.

דוד ביטון: שמענו פה את המספרים.

דוד ביטון: אני לא רוצה להגיד ש-2,000 איש מתוך 28,000 איש שהיו בשיא ההגעה, זה בטל בשישים.

דוד ביטון: זו היתה תקלה שלא היינו ערוכים אליה.

דוד ביטון: לא ידענו שפה תהיה נפילה.

דוד ביטון: קיימנו תחקיר לאחר מכן, ובהכנה לקראת המשחק הבא יש תהליך של הפקת לקחים מול ההתאחדות, מול משרד הכרטיסים.

דוד ביטון: יש כבר תוכניות איך אנחנו נמנעים ממצב כזה.

רונית תירוש: כמו מה?

דוד ביטון: תהיה מערכת גיבוי, יהיו קופות נוספות, קופות מפוזרות בכל רחבי האצטדיון.

דוד ביטון: אני לא מדבר רק על כדורגל, אלא גם על המופעים הגדולים.

דוד ביטון: כאשר אנחנו יודעים שרוב הכרטיסים מחולקים לקהל ומה שנותר זה מאות בודדות, לא יהיו קופות מפוזרות מסביב לאצטדיון.

דוד ביטון: במקום שאנחנו יודעים שחלק גדול של הכרטיסים עדיין נמצא ברשות מנהל חברת הכרטיסים, אנחנו מחייבים בתנאי הרישוי את ההתאחדות ואת מנהל הכרטיסים לפזר קופות בכל רחבי האצטדיון, כדי להקל על הגודש שיהיה במקום אחד וכדי לאפשר קבלת כרטיס במהירות.

דוד ביטון: אני אומר שוב, שאני לא מכחיש את התיאורים הדרמטיים.

דוד ביטון: במהלך כל ההתרחשות – פרק זמן של חצי שעה - אנחנו כמשטרה לקחנו אחריות על מה שקורה מבחינת הסדר הציבורי:

דוד ביטון: התארגנו מהר יחד עם מנהל חברת הכרטיסים ועם ההתאחדות, ומצאנו פתרונות להכניס אנשים כדי שאנשים לא יפגעו.

דוד ביטון: נכון שהיו מקרים של פריצה של קהל, של עשרות בודדים שנכנסו ללא בידוק.

דוד ביטון: מיד חסמנו את הכניסה לשער 1, כיוון שהקופות היו סמוכות לשער הזה, והתחלנו להשיב את הסדר.

דוד ביטון: אנחנו עושים את זה מתוך עמדת פיקוד למעלה, ששולטת במצלמות, עם דיווחים של מפקדים שנמצאים בשטח, מקבלים הנחיות, וזה אינו משהו שהוא מנותק או תלוש.

דוד ביטון: הכל נשלט מעמדת פיקוד.

דוד ביטון: ניתנו הנחיות מתאימות, והעובדה היא שבסופו של דבר אנשים נכנסו.

דוד ביטון: יכול להיות שהיו אנשים בודדים שלא הצליחו להיכנס בסופו של דבר.

דוד ביטון: 99% מהאנשים היו בפנים בזמן סביר.

דוד ביטון: אני לא תוקף קהל שבא בדקה ה-90, אלא אומר שמי שרוצה להיכנס בזמן צריך לקחת בחשבון היערכות תנועה, בידוק, נסיעה וחניה.

דוד ביטון: בתנאים הקיימים, באצטדיון הזה, אנחנו מכינים תוכנית תנועה עם מאות שוטרים מחוץ לאצטדיון, שמסדרים את התנועה, מכווינים אותה, ועושים מעת לעת גם חסימות.

דוד ביטון: מה לעשות שיש גם נושא ביטחוני במדינה הזאת, וגם הוא חלק מהערכת המצב שלנו.

דוד ביטון: עם כל התנאים האלה, להכניס 28,000 איש בפרק של 4-5 שעות ולהוציא אותם בריאים ושלמים, זאת הצלחה.

רונית תירוש: אני מבינה שהצלחה נמדדת בכך שהאירוע הסתיים ללא נפגעים.

דוד ביטון: בין היתר.

רונית תירוש: אני לא בטוחה שהוא הסתיים ללא נפגעים בגלל ההיערכות הנכונה של המשטרה.

רונית תירוש: היה פה הרבה מזל, לפחות לפי תיאורים של אנשים שחוו את הלחץ עם הילדים הקטנים שנלוו אליהם, שהיו בין הרגלים של כולם.

רונית תירוש: אנחנו מכנסים את הישיבה הזאת באיחור, משום שרצינו שמר מסינג יהיה נוכח.

רונית תירוש: משלא התאפשר, דחינו את מועד הישיבה.

רונית תירוש: חשוב לנו להסתכל קדימה, ולוודא שאכן תוסקנה המסקנות הנכונות ונדע מי הכתובת לכל בעיה שעלולה לצוץ בעתיד.

רונית תירוש: אני חייבת לומר, שאני מתרשמת שלגבי חלק מהבעיות יש הצעות פתרון ולגבי חלק אין עדיין כתובת.

רונית תירוש: אני רוצה לחזור אליך, עו"ד רותם, בנוגע לנושא של מי מקבל החלטה.

רונית תירוש: אני מתקשה להבין את זה בזמן אמת.

רונית תירוש: לפעמים מדובר בשניות בהן צריך לקבל החלטה, לכנס מכל קצוות אולם ה-V.I.P את הקב"ט, מפקד הכוח המשטרתי, יו"ר ההתאחדות ויועצת משפטית, וזה קשה.

רונית תירוש: אני לא מבקשת תשובות עכשיו.

רונית תירוש: בין יתר המלצות הסיכום של ועדת החינוך, אני מבקשת לקבל דוח של הפקת לקחים ומסקנות, שבו יש התייחסות ספציפית לנושא של קבלת החלטה בזמן אמת, החלטה לגבי דחייה או ביטול אפילו.

רונית תירוש: אני מקווה שלא נזדקק לזה, אבל אני רוצה תשובה על כך.

רונית תירוש: אני מבקשת התייחסות – שנאמרה בחלקה על ידי נציג המשטרה – לגבי העמדת קופות נוספות באופן קבוע, קופות אלקטרוניות באצטדיונים גדולים שעשויים לארח מופעים גדולים, ולאו דווקא כדורגל.

רונית תירוש: אני מבינה שבבלומפילד יש 4 קופות כאלה ו-7 קופות כאלה באצטדיון רמת גן.

רונית תירוש: כנראה שצריך יותר.

רונית תירוש: בנוסף, אני מבקשת התייחסות לפתיחת קופות לחלוקה ידנית בזמן אמת.

רונית תירוש: שמעתי התייחסות, אבל אני רוצה לראות את זה כחלק ממסמך של הפקת מסקנות, שיחייב אתכם ומי שיפיק אירוע אחר במקומות כאלה.

רונית תירוש: בנוסף, ישנו הנושא של כרטיסי אשראי בקופות.

רונית תירוש: אדם בא עם כרטיס אשראי כדי להוציא את הכרטיס שהוא הזמין באינטרנט וישנה בעיה.

רונית תירוש: כאשר הוא רוצה לפתור לעצמו את הבעיה ולקנות כרטיס חדש, לא ניתנת לו האפשרות הזו.

רונית תירוש: צריך שתהיה הנחיה לקופות הידניות, שיקבלו גם כרטיסי אשראי.

אבי מסינג: לא מכבדים כרטיסי אשראי.

אבי מסינג: יש פה עניין של עמלה.

אבי מסינג: יש פה עניין של זכות הציבור לקנות ללא עמלה.

רונית תירוש: אין ויכוח, אבל ברגע האמת כאשר באתי ולא יכולתי להיכנס מהסיבות הידועות, רציתי לרכוש כרטיס נוסף ואין בידי מזומן, אז בגלל העמלה שאתה רוצה להרוויח אתה לא תאפשר לו לרכוש?

רונית תירוש: הוא כבר בא מצויד עם הכרטיס, כיוון שהנחתם אותו לבוא מצויד עם הכרטיס כדי להעביר אותו במכונה האלקטרונית.

רונית תירוש: זה נשמע לי לא סביר לחלוטין.

אבי מסינג: אולי אפשר פה לחייב את ההתאחדות.

רונית תירוש: אולי כחלק מתנאים לרישיון להפקת אירוע ניתן הנחיה שזה אמצעי שחייב להיות לרשות הקהל שמגיע.

אבי מסינג: זה אמצעי שגובה עמלה על ידי חברות האשראי.

אבי מסינג: זה עניין מסחרי.

רונית תירוש: אני מבינה אותך, אבל יכול להיות שאנחנו צריכים לתת מכאן הנחיה, שבחלק מתנאים לרישיון להפקת אירוע תהיה אפשרות לאפשר תשלום בכרטיסי אשראי במקום עצמו.

אבי מסינג: זה יכביד את המחיר על הצרכן.

רונית תירוש: אנחנו לא מצפים שאנשים יבואו לרכוש במקום.

רונית תירוש: הרי הסיכוי שימצאו כרטיס לאלטון ג'ון בערב האירוע הוא קלוש.

רונית תירוש: לכן, רק במקרים של תקלות אני מבקשת לאפשר לי לחלץ מהמצוקה באמצעות כרטיסי אשראי.

רונית תירוש: אני לא מעודדת אותם לחכות לרגע האחרון לרכוש כרטיס.

רונית תירוש: אדם בר דעת, כמו שהוא נדרש לבוא הרבה לפני הזמן, גם לא יחשוב לרכוש כרטיס דווקא בכרטיס אשראי.

רונית תירוש: בנוגע לבידוק – בניגוד למה שאמרת, אני לא מעריכה שחה"כ יריב לוין התפרץ למגרש.

רונית תירוש: כלומר, הוא לא נמנה על קבוצת אלה שפרצו את המערך המשטרתי לבידוק ובשל כך הוא נמנע מבידוק.

רונית תירוש: הוא אדם מן היישוב, והוא נכנס ללא בידוק.

רונית תירוש: השאלה היא, איך זה קרה בכל זאת.

דוד ביטון: אני לא רוצה לפגוע במאבטחי הבניין הזה, אבל גם אני נכנסתי לפה ללא בידוק.

רונית תירוש: אתה עם מדים.

דוד ביטון: מכירים אותו, יודעים מי הוא, זיהו אותו.

יריב לוין: אף אחד לא יודע מי אני.

יריב לוין: אף אחד לא זיהה אותי.

יריב לוין: זה לא שאני נכנסתי באופן אישי במסלול V.I.P, כולם נכנסו איתי ככה.

דוד ביטון: אל"ף, אני אומר שזיהו אותך.

יריב לוין: לא זיהו אותי.

דוד ביטון: אני אומר לך, שהקצין שלי זיהה אותך.

דב חנין: גם אם זיהו אותו, זה עדיין לא אומר כלום.

דב חנין: מה עם כל האנשים שנכנסו יחד איתו?

יריב לוין: אתה קראת את התשובה שאתם שלחתם אליי?

דוד ביטון: קראתי.

דוד ביטון: אני רוצה לומר, שאין 100% בידוק.

דוד ביטון: יש סימנים מחשידים.

דוד ביטון: במשחקי כדורגל אין פירוטכניקה.

דוד ביטון: במשחק הזה לא היתה אפילו לא אבוקה אחת, להבדיל ממשחקים אחרים.

דוד ביטון: זה גם מבחן תוצאה.

דוד ביטון: חלק מהאוהדים פרצו פנימה.

יריב לוין: אף אחד לא פרץ.

יריב לוין: תבין, שאנחנו אתכם ולא נגדכם.

דוד ביטון: אני לא חושב, שאתה היית עד לכל מה שהתרחש שם.

יריב לוין: אני הייתי שם.

יריב לוין: אתם כתבתם לי, שבשער 1 פרצו אנשים פנימה.

יריב לוין: כמי שהיה שם, אני יכול לומר לך שלא פרצו.

דוד ביטון: אני מסתמך על הדיווח של המפקדים שלי, שהיו בשטח.

יריב לוין: תבדוק אותו, כי אני אומר לך שזה לא נכון.

דוד ביטון: הדיווחים שלהם אמינים בעיני.

יריב לוין: אני אומר לך, שמה שהם אומרים הוא לא נכון.

דוד ביטון: אני אומר לך, שהדיווחים אמינים בעיני.

דוד ביטון: אני יכול גם להמציא את סרט הצילום.

דוד ביטון: הכל מצולם מלמעלה, ורואים את כל ההתרחשות.

דוד ביטון: אני לא מטיל ספק בדיווח של הקצינים שלי.

דוד ביטון: הקצינים שלי הם אמינים.

דוד ביטון: הדיווח שקיבלנו מהשטח הוא שהיתה שם פריצה, ולכן סגרנו את השער הזה.

דוד ביטון: החזרנו את הסדר, והתחלנו לחשוב מאיפה מכניסים ולאיזה שערים כדאי להכניס.

דוד ביטון: לפעמים יש שערים שכבר מלאים עד אפס מקום.

דוד ביטון: מתפקידה של המשטרה גם לעשות ויסות, גם אם יש לך לפעמים כרטיס לאותו שער.

דוד ביטון: אנחנו עושים הערכת מצב מלמעלה, מקבלים החלטות, מורידים אותן לשטח, לפעמים זה לוקח דקות ספורות עד אשר הפקודות יורדות למטה, אבל העסק היה מנוהל, מתואם, היה בשליטה.

דוד ביטון: לא אבדנו לרגע אחד את השליטה על האירוע הזה.

דוד ביטון: אני יכולה לומר, שגם עלתה באוויר השאלה האם אנחנו עוצרים את המשחק.

דוד ביטון: אני לא חושב, שזה היה נכון לעשות.

דוד ביטון: מצאנו פתרון לעניין, התגברנו על הבעיה והמשכנו את לוח הזמנים כפי שהיה מתוכנן.

דוד ביטון: בסופו של דבר, האירוע הזה נגמר בהצלחה.

דב חנין: הוא נגמר במזל.

דוד ביטון: הכל בעיני המתבונן.

דוד ביטון: בהיערכות שלי, בהכנות שלי, זה נגמר בהצלחה.

רונית תירוש: במבחן התוצאה זה נגמר בהצלחה.

רונית תירוש: לא היו נפגעים.

רונית תירוש: עם זאת, נוצר פה דיסוננס בין הראייה המקצועית שלך את הדברים – ואני לא חולקת עליך, כי אני לא אדם מקצועי – ובין ראייתם של אלה שהיו דחוסים שם והגנו על ילדיהם הקטנים שהם בגובה הברך של המבוגרים.

רונית תירוש: אני מתוסכלת מהדיון.

רונית תירוש: אין לי שום כוונה להוציא תעודת הכשר וצל"ש לאדם כזה או אחר.

רונית תירוש: אני רוצה לצפות את פני העתיד.

רונית תירוש: אם אנחנו נישאר בעמדה, שאתה חושב שהאירוע הזה היה מוצלח רק בגלל שבסופו של יום לא היו נפגעים ולא תיקח לתשומת לבך שעדיין יש פה בעיות, שאנשים נכנסו ללא בידוק, שהיו לחצים מסכנים חיי אדם בתורים השונים, ואתה לא נותן לי מענה ואומר לי: נכון היה או לעתיד נכון יהיה לתכנן פריסה יותר רחבה והפנייה לשערים בזמן אמת ולא רק אחרי חצי שעה, זה אותי מלחיץ.

רונית תירוש: בצד הטכני, זה קורה אחת לכמה, ויהיו תוכניות גיבויי.

רונית תירוש: החשש שלי שאנחנו עדיין לא צופים פני עתיד ורואים איך במקרים כאלה, בזמן אמת – וזה יכול להיות עניין של רבע שעה, רבע שעה מאוד קריטית – מוצאים את הדרך למניעת לחצים בתורים שמתקיימים, או פיזור ההתקהלויות לכיוונים שונים.

רונית תירוש: זה כנראה לא היה ברגע מסוים – רגע מסוים, שאני לא יכולה לומר אם זה חמש דקות או עשר דקות, אבל הוא מספיק קריטי כדי שיקרה אסון.

רונית תירוש: זה קרה בהמשך, ואתה בתום חצי שעה מרגיש מסופק, וכולנו מרגישים מסופקים.

דוד ביטון: אני אמרתי, שגם מהמשחק הזה אנחנו הפקנו לקחים.

דוד ביטון: מכל משחק אנחנו לומדים, מתקנים ומשנים.

דוד ביטון: אגב, ההיערכות של המשחק הזה היתה תוצאה ותולדה של הפקת לקחים מהגמר האחרון, מחצי גמר האחרון או משחקים אחרים שנערכו שם.

דוד ביטון: אין משחק שלא מתקיים לאחריו תהליך של הפקת לקחים.

דוד ביטון: בכל משחק יש תיקונים של גידור פה או שם, שוטרים יותר פה או שם, יותר מאבטחים, יותר סדרנים, יותר עמדות בידוק, יותר אוהלים, יותר פחי אשפה לזרוק את הבקבוקים וכו'.

דוד ביטון: בכל משחק מתקיים תהליך של הפקת לקחים, וזה תהליך מתמשך ולא מסתיים בפעם אחת.

דוד ביטון: לכן, גם בהגדרה שלי שהתוצאה של האירוע הזה היתה הצלחה, אני אומר שהפקנו לקחים.

דוד ביטון: ההיערכות הבאה שלנו היא לאירוע הבא שמתקיים ביום חמישי, ויש לנו תהליך של הפקת לקחים ושינויים שאנחנו עושים בעקבות המשחק האחרון.

רונית תירוש: חה"כ לוין, האם אתה רוצה להעלות הצעות לסיכום?

יריב לוין: אני רוצה להתייחס בכמה מילים לדברים ששמענו כאן, ואחר כך אני אציע הצעות סיכום.

יריב לוין: נדמה לי, שיש שלושה גופים שנוגעים לעניין.

יריב לוין: מר מסינג, לי אין טענות אליך.

יריב לוין: יכול לקרות כשל.

יריב לוין: אני מאחל לך, שהשנה הפועל תל אביב תספק לך הרבה סיבות למכור כרטיסים ולגבות עמלות.

יריב לוין: אני אומר לך, שאני מבין שלפעמים יש תקלות.

יריב לוין: אני חושב, שהאחריות הציבורית היא לא שלך.

יריב לוין: יכול להיות שבמישור היחסים שלך מול ההתאחדות להם יש טענות.

יריב לוין: בעיני, אתה לא הגורם שאליו אנחנו צריכים לפנות, מעבר להסבר הטכני של מה שקרה בצד העובדתי.

יריב לוין: נציג המשטרה, יש לי הערכה עצומה לעבודה של המשטרה, גם באירוע הזה.

יריב לוין: אין שום ספק, שהתארגנות מהירה שלכם מנעה אסון.

יריב לוין: אם לא קרה אסון, בוודאי יש לכם חלק חשוב בזה.

יריב לוין: אני לא בא מהמקום של לתקוף אתכם.

יריב לוין: תוכל לומר לך היו"ר, שההתנהלות שהיתה לקצין האחראי בשער 1 מולי שייכת לסמכות הוועדה שאני יושב בראשה, ואני בחרתי לא לקיים שם דיון בעניין הזה ולא רציתי גם להעלות את הנושא הזה פה, משום שחשבתי שהרבה יותר נכון שאתם תקיימו את הבדיקות אצלכם פנימה.

יריב לוין: המטרה שלי היא לא לפגוע בכם, אלא לבוא ולהגיד לכם: עשיתם עבודה מצוינת, אבל היתה לכם בעיה נקודתית כזו.

יריב לוין: במקום לשמוח, אתם באים ואומרים לי שמה שאני אומר הוא לא אמת.

יריב לוין: אני קיבלתי תשובה בכתב, ואני גם הכנתי תשובה בכתב לשר לביטחון פנים.

יריב לוין: אני אומר לך, שמה שאמר לך האיש שלך בשטח, לפחות בשער 1, הוא פשוט לא נכון.

יריב לוין: אני מצטער להגיד את זה.

יריב לוין: הרי אין לי עניין אישי עם אף אחד כאן.

יריב לוין: אני אומר לכם את זה מבחינת הפקת הלקחים שלכם.

יריב לוין: אתם לא רוצים שזה יקרה עוד פעם, כי זה פוגע בתדמית שלכם, כי זה הורס את העבודה המצוינת שעשיתם שם.

יריב לוין: אני לא בטוח שכל צעד שמישהו עושה צריך מיד להגן עליו.

יריב לוין: אפשר להגיד: בדקנו ואמרנו לבן אדם: "זה לא בסדר, עשיתם טעויות שלא צריך לעשות אותן, או אנחנו מחדדים נהלים שמכאן והלאה לא תעשו כך אלא אחרת".

יריב לוין: אם אתם רוצים להפוך את זה להתדיינות, כך שאתם מקבלים כל מילה של אדם שלכם בשטח וחושבים שעל אף שאנחנו טרחנו והתלוננו אנחנו עושים את זה כי משעמם לנו, אז בסדר.

יריב לוין: זה במגרש שלכם.

יריב לוין: אני חושב, שבאנו לעזור לכם בעניין הזה מתוך הערכה עצומה למה שאתם עושים.

יריב לוין: לצערי, להתאחדות אין לי דברים טובים להגיד.

רותם קמר: ברור, אנחנו השק חבטות.

יריב לוין: ודאי.

רותם קמר: זה הכי קל.

רותם קמר: זה הכי פופוליסטי.

רותם קמר: אתה הופך את זה לפופוליסטי.

יריב לוין: אני עכשיו יתייחס רק לעובדות של הדברים שאתה אמרת.

רותם קמר: אתה מסמן את המטרה ומחפש את הדרך.

יריב לוין: אני אזכיר לך שני דברים: האחד - אני לא מכיר באופן אישי איש מחברי הנהלת ההתאחדות, לרבות אבי לוזון.

יריב לוין: לא דיברתי איתו מימיי.

יריב לוין: אין לי איתו שום עניין.

יריב לוין: העניין היחיד שיש לי עם ההתאחדות לכדורגל הוא כאשר אני משתמש במנוי שיש לי למשחקים של הפועל תל אביב.

יריב לוין: זה כל העניין שיש לי אתכם.

יריב לוין: יתר על כן, אני אזכיר לך שכאשר אתם פניתם אליי בסוגיה של עלויות השיטור, אני התייצבתי לצדכם ואפילו הגשתי הצעת חוק בעניין הזה ביחד עם חברי שי חרמש.

יריב לוין: אני בטח לא עוין את ההתאחדות לכדורגל ולא נגדכם.

יריב לוין: אני גם לא נגדך באופן אישי.

יריב לוין: אני לא מכיר אותך, אנחנו נפגשים פעם ראשונה, ואני בטוח שאתה נשלחת כדי להביא כאן דברים בשם המערכת.

יריב לוין: אני רוצה להאמין, שכאשר אתה תחזור אולי תגיד לגבי חלק מהדברים שהייתם צריכים להגיד אחרת.

יריב לוין: אנחנו שאלנו אתכם: האם קיימתם דיון והערכת מצב בשטח לאור מה שקרה כדי לקבל החלטות מה עושים, ולא קיבלנו שום תשובה.

יריב לוין: שאלתי, למה אתם לא חושבים שצריך להיות נציג שלכם בכניסה לכל שער, אפילו במצב רגיל, וכל שכן כאשר קורה אירוע כזה שמתמשך על פני למעלה משעה, ולא קיבלנו שום תשובה.

רותם קמר: אבל אדוני, זה קורה.

יריב לוין: שאלנו: איפה היה הנציג הזה של ההתאחדות.

יריב לוין: אף אחד מאיתנו לא ראה אותו.

רותם קמר: אבי מסינג היה ליד הקופות.

יריב לוין: אבי מסינג, עם כל הכבוד, הוא לא נציג ההתאחדות.

רותם קמר: למה לא?

יריב לוין: הוא לא היה בשער 1, בשער 6 או בשער 2, כי הוא רק בן אדם אחד.

רותם קמר: אני לא מאמין בעובד התאחדות.

יריב לוין: אתה לא צריך עובד התאחדות.

יריב לוין: אתה יודע מי היה צריך לצאת?

יריב לוין: חברי הנהלת ההתאחדות.

יריב לוין: איש-איש מחליפתו היה עוזב את הקוקטיל ואת הבורקסים, והיה יוצא כדי לטפל בציבור לו אתם אמורים לדאוג.

יריב לוין: זה שזה נראה לך אבסורדי וכל כך לא יכול להיות, זה בדיוק מראה איפה אתם נמצאים.

יריב לוין: תנועות הביטול האלה הם בסדר.

יריב לוין: אני לא נפגע מהם.

יריב לוין: הציבור כולו הרי מקבל מכם את תנועת הביטול בהתנהלות היומיומית שלכם.

יריב לוין: אני אומר לך יותר מזה.

יריב לוין: קרה כבר מה שקרה, אתם ראיתם את המשחק, שתיתם, אכלתם, נתתם לאנשים להימחץ בחוץ, למי איכפת בכלל.

יריב לוין: מר מסינג, שחי בעולם העסקים, מבין שכאשר קרה דבר כזה קודם כל שולחים לאנשים מייל.

רותם קמר: מה זה אבי מסינג?

רותם קמר: זו ההתאחדות לכדורגל שלחה את המייל.

יריב לוין: עם כל הכבוד, הוא שלח מייל בשם משרדו, כפי שהוא יכול לעשות, ואמר לאנשים: "רבותיי, אני מתנצל, היתה לי תקלה במערכת שלי ואני לא אחייב אתכם בתשלום".

יריב לוין: אתם?

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: לפרסם הודעה?

יריב לוין: לפנות לאנשים?

יריב לוין: להציע, חלילה, פיצוי למישהו?

יריב לוין: האם אתה לא חושב שכאשר קורה דבר כזה לאנשים מגיע פיצוי?

יריב לוין: בן אדם קנה כרטיס, נסע למגרש, לא ראה חלק מהמשחק, לא נכנס לשער שאמור היה להיכנס אליו.

רונית תירוש: עו"ד רותם, אני לא מקבלת את ההתנהגות שלך.

רונית תירוש: יש חילוקי דעות מה זה נקרא התאחדות.

רונית תירוש: הוא מכוון לגוף מסוים, ואתה מרחיב את הגוף.

רונית תירוש: תקשיב עד הסוף, ותגיב אחר כך.

רונית תירוש: גם לי יש מה לומר בעניין.

יריב לוין: אני ממשיך עם אותה נקודה.

יריב לוין: קרה כל האירוע הזה.

יריב לוין: האם אתה לא חושב שצריך לפצות את האנשים?

יריב לוין: נראה לך שלא גבו כסף ממי שלא קיבל כרטיס, ובזה נגמר הסיפור ונפתרה הבעיה?

יריב לוין: האם אתה היית מקבל את זה בתור צרכן אם היית קונה כרטיס להופעה של אלטון ג'ון וזה היה קורה לך?

יריב לוין: האם אתה היית מקבל התנהגות כזו מאיזשהו גורם במדינה שיש לו מונופול?

יריב לוין: מי שמכם בכלל לשאת את סמל מדינת ישראל ונבחרת ישראל?

יריב לוין: אולי הגיע הזמן לשאול את השאלות האמיתיות האלה.

יריב לוין: מי נתן בידי החבורה הזו את המונופול על דבר שהוא מהסמלים הכי בולטים של מדינת ישראל?

יריב לוין: לא רק שיש להם את זה, אלא שהם באים ואותם זה בכלל לא מעניין.

יריב לוין: לצורך הזה הם פתאום לא גוף ציבורי.

יריב לוין: הם לא חייבים דין וחשבון לאף אחד, לא חייבים התנצלות ושום דבר.

יריב לוין: אני גם חשבתי, שאם כבר הוגשה בקשה כזו ואתם כבר יודעים שעומד להיות דיון, לפחות תופיע כאן, תניח לפנינו נייר ותאמר לנו: "ביום כזה התכנס גוף כזה בהתאחדות, בדק את האירוע, ערך תחקיר והנה מונח לפניכם הפרוטוקול של הדיון, ההחלטות והמסקנות".

יריב לוין: מה קרה?

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: מי אתם בכלל.

יריב לוין: אז ידונו בוועדה של הכנסת.

יריב לוין: אני רוצה לומר לך, שאני וחלק מחבריי מבינים שזה לא יכול להימשך ככה.

יריב לוין: לצערי, אתם לא מבינים.

יריב לוין: מכיוון שזה כך, אנחנו ננסה במיטב כוחותינו כאן לייצר שינוי.

יריב לוין: אנחנו נגיש פה הצעת חוק, שתעביר את זכויות הבחירה של מוסדות ההתאחדות לבעלי המנויים של הקבוצות.

יריב לוין: יש לנו שורה שלמה של הצעות מהסוג הזה, שיעירו את המוסד הזה מהמקום העצוב הזה שהוא רובץ בו, ויסבירו לכם אחת ולתמיד שאתם שם בראש ובראשונה כדי לדאוג לציבור.

יריב לוין: אתם בתפקיד ציבורי.

יריב לוין: זה לא רק לנסוע לדרום אפריקה.

יריב לוין: זה גם לעמוד בכניסה לשער, ולדאוג שאם יש בעיה ויש תקלה הילדים הקטנים יוכלו להיכנס למגרש בצורה מסודרת.

יריב לוין: זה כל כך ברור וטריוויאלי.

יריב לוין: אם זה לא הולך להסביר את זה בדיון הזה כאן, אז אנחנו נסביר את זה בדרכים אחרות.

יריב לוין: לגופו של דיון, הייתי מציע שלוש החלטות.

יריב לוין: האחת – אני מבקש, שההתאחדות לכדורגל תביא בפנינו בתוך חודש מסמך מסודר, לאחר שהיא תקיים דיונים פנימיים אצלה עם תחקיר של האירוע, מסקנות מסודרות, כל הפעולות שמתכוונים לנקוט, לרבות שאלת הפיצוי.

יריב לוין: אני אומר לפרוטוקול באופן הברור ביותר, שגם אם ישולם פיצוי אני באופן אישי לא אקח אותו.

יריב לוין: אני הייתי מציע לכם, לשקול למצוא דרך לפצות את האנשים.

יריב לוין: אני יכול לתת לכם רעיון, שיכולתם לחשוב עליו לבד, לתת להם כרטיס למשחק של הנבחרת.

יריב לוין: אני גם חושב, שראוי שתעשו צעד של רכישת מספר מנויים למשחקים של הפועל תל אביב ובני יהודה לעונה הבאה ותחלקו אותם לילדים בשכונות מצוקה, כאקט כלפי הציבור של נטילת אחריות.

רותם קמר: אנחנו עושים את זה.

יריב לוין: אני לא יודע מה אתם עושים.

יריב לוין: אני לא רואה שאתם עושים משהו בכלל.

יריב לוין: אני מציע, שלא תמהר להכריז פה הכרזות.

יריב לוין: תיקח את הדברים שאני אומר, תשקלו אותם, ואני הייתי מבקש שנקבל תשובה בעוד חודש.

יריב לוין: אני הייתי מציע לחבריי, שאנחנו נחכה חודש, ואחרי חודש ננסה להתניע את המהלכים שיצרו כאן שינוי, אם יתברר שאין עם מי לדבר.

שי חרמש: עו"ד רותם, אתה רואה פה חברי כנסת שהעניין חשוב להם.

שי חרמש: העמדה שלך מעמידה אותי במצב נורא לא נוח.

שי חרמש: יריב עשה בעניין הזה עבודת תחקיר הרבה היותר עמוקה ממני.

שי חרמש: במקום לבוא ולהגיד שהיתה בעיה, אתה אומר: אין צורך.

שי חרמש: אני כן ישבתי עם אבי לוזון, כי הוא קרא לי בנושא משטרת ישראל והעלויות.

שי חרמש: אני חושב שזו שערורייה שההתאחדות לכדורגל צריכה לשלם את אבטחת מעגל 1, מעגל 2, מעגל 3 ומעגל 4.

שי חרמש: יריב ואני הולכים לעזור בכך.

שי חרמש: במקום להבין שאנחנו באותו צד של המגרש, אתה יוצר פה תחושה של חיץ.

שי חרמש: בשביל מה אתה צריך את זה?

שי חרמש: אתה ממש לא זקוק.

שי חרמש: הרי את הדבל לקחנו, המשחק מאחורינו, שיתפגר העולם.

שי חרמש: הדיון מתקיים פה כרגע מתוך כך שיש לנו עניין שהעניינים יוסדרו.

שי חרמש: אל תיצור מצב לעומתי, כי יש לנו את כל העניין לעזור, אנחנו נרתמנו לעזור ונירתם לעזור.

שי חרמש: אל תיצור מצב שבו יש מצד אחד חברי כנסת שלא מבינים את העניין, ואתם מהצד השני.

שי חרמש: העמדת הדברים שלך היא בעייתית.

שי חרמש: אל תעשה את זה.

שי חרמש: אין צורך.

דב חנין: אני רוצה להביע הערכה ליוזמי הדיון המהיר הזה.

דב חנין: זה נושא חשוב.

דב חנין: משחקי כדורגל הם אירועים מורכבים.

דב חנין: אני יודע שמושקעת הרבה מאוד עבודה, גם מצד המשטרה וגם מצד הגורמים האחרים.

דב חנין: האירועים האלה מועדים לבעיות ותקלות, וזה בגלל העובדה שיש מספר כל כך גדול של אנשים, כרטיסים, יצרים והתרגשות, ציפייה להנאה ולעתים אכזבה כל כך קשה, במיוחד כשקורות תקלות.

דב חנין: לכן, אני חושב שהצעותיו של חה"כ לוין הן מאוד נכונות.

דב חנין: צריכה להיעשות עבודת בדיקה יותר רצינית לגבי משחקי כדורגל, במיוחד משחקי כדורגל גדולים ומשמעותיים.

דב חנין: צריכה להיות היערכות אחרת.

דב חנין: צריכה להיות תוכנית ב'.

דב חנין: הרי תקלות יכולות לקרות.

דב חנין: לא יכול להיות שיש תקלה, אף אחד לא יודע מה עושים ואנשים הופכים להיות קורבנות של התקלה הזו.

דב חנין: אני רוצה להצטרף לכל הצעותיו של חה"כ לוין לסיכום הדיון.

רותם קמר: אני רוצה להגיד, שהתחושה בה מסתיים הדיון היא לא התחושה הנכונה.

רותם קמר: אני התחלתי את דבריי באמירה מאוד ברורה, שאנחנו לוקחים את האחריות ולא מסתתרים מאחורי משטרה ומאחורי משרד הכרטיסים.

רותם קמר: ההתאחדות לכדורגל היא זו שארגנה את האירוע, והיא זו שצריכה למצוא את הפתרון לכך שאירוע כזה לא יקרה.

רותם קמר: אמרתי את זה בתחילת דבריי.

רותם קמר: כל הסיסמאות הפופוליסטיות שנשמעו פה על סמל המדינה ועל כך שבעל החליפות צריכים לרדת למטה, זה יפה בשביל לזרוק לחלל האוויר אבל אין משהו מאחורי זה.

ירון לוינסון: אמרת שמסינג הוא הנציג שלך.

רותם קמר: אנחנו כן רואים באוהדי הכדורגל לקוחות.

רותם קמר: אנחנו רואים בהם מי שצריך לתת להם שירות.

רותם קמר: זו תפיסת העולם שלנו, של ההתאחדות לכדורגל.

רותם קמר: קרה מה שקרה.

רותם קמר: זאת תוצאה שקורת.

רותם קמר: כתוצאה מתקלה כזו קורים הדברים כפי שהם קורים, הם מתפתחים לאירוע שהמשטרה צריכה לתת עליו את הדעת.

רותם קמר: הפיצוי שמדובר עליו הוא לא פיצוי שמשרד הכרטיסים נותן, אלא פיצוי שההתאחדות לכדורגל נותנת.

רותם קמר: אמנם יש הבחנה, אבל בסופו של דבר משרד הכרטיסים זו ההתאחדות וההתאחדות זה משרד הכרטיסים.

רותם קמר: ככה גם נעשית עבודת ההכנה לפני זה, ביחד עם המשטרה, הקב"טים שלנו, מנהל האצטדיון ומנהל האירוע.

רותם קמר: הדברים הם לא מופרדים, כמו שמנסים לעשות פה.

רותם קמר: זה לא שלא נעשה דיון בהתאחדות לכדורגל בעניין הזה.

רותם קמר: נעשה דיון פנימי.

רותם קמר: אנחנו יושבים עם המשטרה, ומפיקים לקחים לקראת האירוע.

רותם קמר: אנחנו נשמח להציג את זה פה בפני החברים, ולהראות איזה דברים אנחנו מתכננים לעשות כדי שהדברים האלה לא יקרו.

רותם קמר: לייצר סיסמאות סביב ההתאחדות לכדורגל זה מאוד נוח.

רותם קמר: אנחנו שק חבטות מאוד נוח לחברי כנסת ולאנשי ציבור אחרים.

שי חרמש: זה ממש לא כך.

רותם קמר: אני שמעתי את הדברים שנאמרו פה.

רותם קמר: הצורה שהדברים נאמרו פה באה לייצר כותרות פופוליסטיות.

רונית תירוש: אני אשמח אם תימנע מהציונים שאתה מחלק לחברי כנסת.

רותם קמר: זו העובדה.

רונית תירוש: שמעתי את זה פעם אחת והתאפקתי.

רונית תירוש: זו תחושה מאוד קשה, שאתה עומד עם הילדים שלך בוכים, שומעים שיש גול והם עדיין בחוץ, והם לא רואים אפילו נציג אחד כמי שהם מזהים אותו כבעל הבית של המשחק.

רונית תירוש: הם לא מזהים את אבי מסינג, הם מזהים את ההתאחדות.

רונית תירוש: אני כן אגיד בדברי הסיכום שלי, שראוי היה שמישהו מההתאחדות היה יורד כדי שיבינו שיש שם מישהו, גם אם הוא לא יכול היה לפתור את הבעיה בעצמו והסמיך את אבי או את המשטרה.

רונית תירוש: יותר מכך, לאחר מעשה היתה צריכה להישלח הודעת התנצלות בעיתונות, במוספי הספורט, משהו של ההתאחדות שמזוהה עם זה שאתם מבינים שקרה דבר.

רותם קמר: יצא מייל לכל האנשים שהיו באירוע.

רונית תירוש: מההתאחדות?

רותם קמר: ממשרד הכרטיסים.

רותם קמר: לי אין את המייל של האנשים.

רותם קמר: משרד "לאן" וההתאחדות לכדורגל זה אותו דבר.

רונית תירוש: חשוב לי שתעצור ותבין את הדקויות.

רונית תירוש: לשמחתנו, לא היתה פה פגיעה בחיי אדם.

רונית תירוש: מדובר פה בביזוי בני אדם, בעוגמת נפש.

רונית תירוש: למען הסדר הטוב, ראוי היה שאותו מייל יהיה בשיתוף ההתאחדות.

רונית תירוש: מי שמזהה עצמו עם המשחק כולו זו ההתאחדות ולא אבי מסינג או "לאן".

רונית תירוש: ראוי היה שיהיו חתומים על המכתב גם אבי מסינג וגם אבי לוזון, כדי שיראו שההתאחדות הבינה שזה גם עסק שלה.

רונית תירוש: בשום מהלך זה לא הובן.

רונית תירוש: מבחינת הנראות הויזואלית, לא הייתם שם ולא חתמתם על איזשהו מייל.

רותם קמר: מקובל עליי.

דוד מלכא: אני סגן מינהל הספורט.

דוד מלכא: יש לנו מערכת יחסים טובה מאוד עם ההתאחדות.

דוד מלכא: אני חושב, שמן הראוי שאנחנו נקיים דיון עם ההתאחדות, ונוודא שהדברים נרשמים בנהלים.

דוד מלכא: אם יהיה צורך, נערב גם את רשם העמותות.

דוד מלכא: לא מספיק לתת כאן הצהרות.

דוד מלכא: אנחנו רוצים לראות שזה מגובה, ויירשם כנוהל לעתיד.

דוד מלכא: ננסה לעקוב שאכן זה יתבצע.

דוד מלכא: עו"ד רותם, אני לא בטוח שאתה הבנת לגמרי את הדברים שנאמרים פה.

דוד מלכא: הדברים כאן לא צריכים להיאמר כהתגוננות.

דוד מלכא: צריך לקחת את הדברים האלה כהערות בונות.

דוד מלכא: ככה אנחנו רואים את הדברים.

רונית תירוש: אני רוצה לסכם את הדיון.

רונית תירוש: אני מודה לחברי הכנסת אשר העלו את הנושא לדיון, משום החשיבות שלו להפקת לקחים עתידיים.

רונית תירוש: אנחנו מבקשים מההתאחדות לכדורגל, להגיש לוועדת החינוך של הכנסת מסמך הפקת לקחים ומסקנות תוך חודשיים - משום שראשי ההתאחדות לא נמצאים כרגע וחשוב לי שהם ייקחו חלק בדיונים – הכולל הפקת לקחים כוללת, לאחר דיון שאתם יוזמים עם נציגי המשרד לביטחון פנים-משטרת ישראל, עם נציג משרד הכרטיסים ועם כל מי שאתם מוצאים לנכון.

רונית תירוש: בתוך המסמך תעלו את הלקחים ואת המסקנות שלכם.

רונית תירוש: חשוב לי לבקש, שתהיה התייחסות במסמך למי הגורם המחליט בזמן אמת על הפסקה או דחייה של משחק, כולל מתן אפשרות לרכישת כרטיסים אם נותרו כאלה ברגע האמת, כחלופה באמצעות כרטיסי אשראי.

רונית תירוש: אני מבינה את הצורך הכלכלי של המשרד, אבל אני לא מדברת על רכישה גורפת אלא רק ברגע של תקלה.

רונית תירוש: כאשר אתה בא למכונה אתה בא עם הכרטיס ולא עם מזומן.

רונית תירוש: אני מבקשת התייחסות למספר הקופות שתהיינה, גם אלקטרונית וגם ידניות.

רונית תירוש: בנוסף, אני מבקשת התייחסות לפיזור הקהל לאפיקים נוספים.

רונית תירוש: השאלה היא, מי הגורם המחליט בזמן אמת.

רונית תירוש: מדובר פה בעניין של דקות לפעמים.

רונית תירוש: אני מבקשת שלכל זה תהיה התייחסות בתוך הדוח שתגישו, גם אם אתם חושבים אחרת מאיתנו.

רונית תירוש: אנחנו רוצים לדעת שחשבתם והחלטתם מה שהחלטתם.

רונית תירוש: בעקבות זה יחליטו חברי הכנסת, אם להגיש הצעות חוק בעניין או לא.

רונית תירוש: אנחנו ממליצים שבנוסף לזיכוי שניתן דרך משרד הכרטיסים, תשקלו גם מתן פיצוי כדוגמת הפיצוי שהציע חה"כ לוין, להזמין את אותם 2,100 למשחק נבחרת, ושתינתן על כך הודעה באמצעי תקשורת, אפילו דרך מוספי הספורט, כדי שיידעו אחרים שנעשה פה מעשה הולם.

רונית תירוש: שעם ישראל יראה, שאכן אתם לקחתם לתשומת לבכם את הנושא.

רונית תירוש: כך גם ההמלצה האחרונה לרכישת מנויים וחלוקתם לאוכלוסיות חלשות.

רונית תירוש: אם אתם עושים את זה כבר, אז תבורכו.

רונית תירוש: הנראות של זה חשובה לעם כולו, לציבור הרחב.

רונית תירוש: לסיום - לפעמים צריך להיות לא רק צודק – ובמובנים רבים הייתם צודקים – אלא גם חכם.

רונית תירוש: הדקויות עליהן הצבענו הן מאוד חשובות.

רונית תירוש: תודה רבה, הישיבה נעולה.