ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 275, 2010-06-27 13:05

אופיר אקוניס: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות הנמלים (מעגנות), התשס"ז-2007.

אופיר אקוניס: אני מזכיר שתקנות 8 ו-20 לא אושרו.

אופיר אקוניס: אנחנו עכשיו באותה תקנה, בסעיף מספר.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהייעוץ המשפטי של משרד התחבורה להמשיך לקרוא.

אופיר אקוניס: אל הסעיפים השנויים במחלוקת, נחזור בתום ההקראה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 50.

סיגלית ברקאי-ואקיל: דיווח לממונה על הנמלים (א) מנהל מעגנה ידווח לממונה על הנמלים בכל אחד מעניינים אלה: (1) איסור על כניסה ויציאה של כלי השיט מהמעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) משיית כלי שיט מהמים ללא הסכמת בעל כלי השיט.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (3) תאונה ימית בתחום המעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (4) שינוי משמעותי בעומק נתיב הכניסה למעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (5) אירוע חריג בתחום המעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (6) תקלה משמעותית באחת התשתיות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (7) זיהום מי המעגנה או חשש לזיהום מי המעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (8) תרגול תוכנית המוכנות לפי תקנה 49.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (9) אי התקיימות הוראות תקנה 11, כולן או מקצתן, בעסק כהגדרתו בתקנה 10.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בהמשך לישיבה שקיימנו בלשכה המשפטית בתום הדיון הקודם, אנחנו רוצים לתקן את פסקה (5) ולומר במקום אירוע חריג בתחום המעגנה, יבוא "אירוע שלדעת מנהל המעגנה חורג ממהלך העניינים הרגיל במעגנה".

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) מנהל המעגנה ינהל יומן מעגנה שיתועדו בו הדיווחים האמורים בתקנת משנה (א) ו-(ב).

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ד) בלי לגרוע מהאמור בתקנות משנה (א) עד (ג), מנהל המעגנה יגיש לממונה על הנמלים, על פי הנחיותיו, מדי שלושה חודשים, דין וחשבון על השימוש בסמכויותיו ובסמכות מפעיל המעגנה על פי תקנות 3, 4, 5, 6, 11, 12, 18(ב), 19(ב), 22(ב), 24(ב), 25, 27(א) ו-49(ג).

אופיר אקוניס: תסבירו ונשמע הערות.

רוני זיסו: מדובר כאן על כל דבר שהוא למעשה חריג במעגנה, על הוצאת דיווח על אירוע חריג כי זה לא מהלך עניינים רגיל .

רוני זיסו: יש כאן רשימה של דברים מרכזיים, ובנוסף, מה שנאמר, אירוע חורג שאולי לא חשבנו עליו.

רוני זיסו: אלה החריגים.

רוני זיסו: בשגרה, מכיוון שעל אירוע חריג מגיע דיווח מפורט, יש את הדיווח התלת חודשי שהוא יותר תקציר וסיכום עיקרים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הערות.

ניר ימין: בתקנת משנה (א), הדיווח של מנהל המעגנה צריך להיות במועד מסוים או מיידית?

רוני זיסו: לא.

רוני זיסו: כאשר קרה האירוע.

רוני זיסו: זה לא חייב להיות באמצע הלילה.

רוני זיסו: הוא בא בבוקר לעבודה והוא מכין את זה.

ניר ימין: אולי אפשר לכתוב "בהקדם".

ניר ימין: "ידווח בהקדם" או "בהקדם האפשרי?

רוני זיסו: בכוונה לא הגדרנו.

רוני זיסו: העיקרון הוא שזה יהיה בהקדם, כאשר קרה האירוע, אבל מכיוון שלמשל יש אירוע של פגיעת כלי שיט, עכשיו עסוקים במשייתו ובטיפול בזיהום.

רוני זיסו: כאשר מתאפשר, בהקדם האפשר.

רוני זיסו: זאת הכוונה.

רוני זיסו: לא הגדרנו זמן.

ניר ימין: אפשר להוסיף אחרי "ידווח", "בהקדם האפשרי"?

סיגלית ברקאי-ואקיל: כן.

רוני זיסו: כן.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הערות נוספות.

ניר ימין: בפסקה (1), הכוונה לדיווח על כל כלי שיט שיוצא?

רוני זיסו: מדובר על איסור עקרוני של יציאת כלי שיט כי עכשיו יש בעיית עומק, יש איזושהי בעיית בטיחות וזה לא אירוע רגיל.

רוני זיסו: זה צריך להיות "כלי השיט".

ניר ימין: בפסקה (3), לגבי השינוי המשמעותי.

ניר ימין: המנהל קובע לגופו של עניין בכל התקיימות של נסיבות קונקרטיות מהו שינוי משמעותי?

רוני זיסו: בעומק?

ניר ימין: כן.

ניר ימין: שינוי משמעותי בעומק נתיב הכניסה למעגנה.

רוני זיסו: מוגדר במפה, כפי שאישרנו בסעיף הקודם של שמירת עומק המים.

רוני זיסו: כאשר יש ירידה בעומק ברמה שהיא מסכנת את בטיחות כלי השיט, חייב לדווח.

ניר ימין: צריך להוסיף כאן "באופן שמסכן את בטיחות כלי השיט"?

רוני זיסו: אנחנו מדברים על שינוי משמעותי.

רוני זיסו: הגדרנו את זה בשמירת החובה.

רוני זיסו: כאן זאת רק הכותרת.

רוני זיסו: יש סעיף של שמירת עומק המים שאישרנו בדיון הקודם.

רוני זיסו: כאן זה רק ראש הפרק למעשה.

ניר ימין: שם מפנים באופן מפורש מהו שינוי משמעותי?

סיגלית ברקאי-ואקיל: לא.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא מפורט מה העומק.

ניר ימין: עדיין השאלה מהו שינוי משמעותי לעומת העומק המותר.

ניר ימין: מה ייחשב שינוי משמעותי.

רוני זיסו: עומק המים במעגנה.

רוני זיסו: בכל מעגנה זה עומק אחר.

ניר ימין: עדיין זה שינוי משמעותי שמסכן את הבטיחות.

רוני זיסו: כן.

רוני זיסו: אם ירד חצי מטר בהרצליה או ירד חצי מטר באילת, זה לא אותו הדבר אלא יש הבדל.

רוני זיסו: לכל מעגנה יש את העומקים שלה.

ניר ימין: השאלה אם יש טעם או שאין צורך להוסיף בסיפא "באופן שיש בו כדי לסכן את בטיחות כלי השיט במעגנה".

רוני זיסו: לשם כך הגדרנו את זה בסעיף 35 אם אני לא טועה.

ניר ימין: יש הגדרה של שינוי משמעותי?

אופיר אקוניס: בעומק טיפלנו בישיבה הקודמת.

ניר ימין: כן, אבל אני לא חושב שיש הגדרה.

רוני זיסו: כן, הגדרנו.

רוני זיסו: סעיף 35.

רוני זיסו: "באופן המסכן את בטיחות השיט".

רוני זיסו: הגדרנו את זה.

אופיר אקוניס: כן, טיפלנו בזה.

אופיר אקוניס: הקדשנו לזה זמן.

רוני זיסו: לכן אני לא צריך כל פעם להיכנס להגדרה מלאה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אפשר אולי להפנות לעומק הקבוע או משהו כזה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בסעיף 35 יש הגדרה של מהו עומק קבוע ואפשר אולי להפנות אליה.

רוני זיסו: בהתאם לתקנה 35.

אופיר אקוניס: בסדר.

ניר ימין: עוד דבר אחד.

ניר ימין: בתקנת משנה (ד), כאשר מדובר על הדיווח לממונה על הנמלים, הכוונה היא לכך שהממונה על הנמלים צריך להנחות כיצד ייעשה הדיווח, ואני מניח שהכוונה היא למתכונת הדיווח, איך זה ייעשה, האם באי-מייל או בכתב או דברים מהסוג הזה.

ניר ימין: הכוונה היא לא שאם הוא לא מנחה כיצד לדווח, לא יהיה דיווח.

ניר ימין: נכון?

ניר ימין: הכוונה היא רק לגבי המתכונת של הדיווח.

רוני זיסו: על כל אירוע חריג יוצא דיווח אירוע נקודתי.

רוני זיסו: אחת לרבעון, יש דוח מרכז ובו נאמר שהיו כך וכך אירועי טביעות.

רוני זיסו: יכול להיות שמהריכוז הזה אתה יכול לעלות על בעיה סיסטמתית ולטפל בה, מה שאתה לא רואה כאשר אתה מטפל באירוע אחד.

ניר ימין: ברור, אבל הביטוי "על פי הנחיותיו", למה הוא מתייחס?

ניר ימין: להנחיות לגבי מה?

ניר ימין: לגבי מתכונת הדיווח?

רוני זיסו: לא נכנסנו להגדרה.

רוני זיסו: לא נכנסנו לשבלונה של הדיווח.

ניר ימין: אבל זאת הכוונה שלכם?

ניר ימין: אלה הנחיות למתכונת?

רוני זיסו: לא ישבנו על הקטע של הגדרת שבלונה.

ניר ימין: לא, לא שבלונה, אבל הכוונה באופן כללי.

רוני זיסו: הכוונה היא לרכז, לעשות דיווח מרכז שיסכם את סך האירועים במעגנה ולראות האם יש לנו משהו שאפשר להוציא ממנו מאפיינים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מבין את התקנה חוץ ממך?

אופיר אקוניס: כולם.

אופיר אקוניס: כל מי שעוסק בזה.

אופיר אקוניס: כל מי שעוסק בתחום וגם אנחנו כיוון שזאת ישיבה רביעית במספר.

אופיר אקוניס: גם אנחנו כבר הפכנו למבינים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עובדה שהיועץ המשפטי שואל שאלות.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: לגבי שבלונת הדיווח, האם זה במייל או בכתב.

רוני זיסו: הוא צריך לדווח אחת לשלושה חודשים.

ניר ימין: אני שואל לגבי המתכונת.

אופיר אקוניס: אגב, לשיטתם של המתנגדים לתקנת המעגנות, זה דווקא הסעיף שכובל את מנהל המעגנה בדיווח של אחת לשלושה חודשים.

ניר ימין: השאלה שלי היא ניסוחית בלבד.

ניר ימין: אני חושב שהבנתי את הכוונה שהממונה ינחה כיצד לדווח ולכן אולי כדאי לכתוב שזה יהיה לגבי המתכונת.

סיגלית ברקאי-ואקיל: יכול להיות שהוא יאמר לו שהוא רוצה שימקד את זה בצורה מסוימת.

אופיר אקוניס: שיחליטו הם איך הם רוצים לקבל.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה הרעיון של על פי הכללים.

אופיר אקוניס: למה אני צריך להתעסק עם זה?

אופיר אקוניס: זה לא מעניין.

אופיר אקוניס: אחת לשלושה חודשים הוא ידווח.

אופיר אקוניס: את בעד הסעיף הזה?

אופיר אקוניס: המחוקק לא צריך לקבוע איך הוא קובע ואיך הוא מדווח לו.

אופיר אקוניס: הוא מדווח לו.

אופיר אקוניס: אני לא מתערב למשטרה איך מדווחים למפקד המרחב על אירוע נקודתי שהיה על ידי שוטר פלוני או אלמוני.

אופיר אקוניס: אני לא שואל אותו איך הוא מדווח ומה צורת הדיווח שלו.

אופיר אקוניס: הוא מדווח.

אופיר אקוניס: זאת הסמכות שלו כמנהל.

אופיר אקוניס: אם אנחנו לא ניתן במדינה הזאת למנהלים לנהל, היא תמשיך להיראות כמו ברדק ולזה אנחנו לא מוכנים.

אופיר אקוניס: יש כאן היררכיית ניהול.

אופיר אקוניס: אני לא מבין מה הרצון להיכנס לפרטי הדיווח.

אופיר אקוניס: הוא ישלח את הדיווח שלו.

אופיר אקוניס: אם לאחר שנה הם יראו שהדיווח לא טוב והשבלונה לא נכונה, או הדיווח לא נשלח באי-מייל או נשלח בפקס, זה משהו אחר.

אופיר אקוניס: כמובן שלא מדובר על דיווח בעל פה, נכון?

רוני זיסו: נכון

אופיר אקוניס: את בעד הסעיף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם מדובר על ניסוח בלבד ועל נושאים כאלה, זה יכול לקבל פרשנות שונה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבקשת שיאמר לנו עכשיו איך הוא מדווח.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מרגישה כל כך נוח עם הסעיף.

אופיר אקוניס: אני חושב שהסעיף ברור.

ניר ימין: אדוני, הכוונה שלך שהדין וחשבון יהיה בכתב?

ניר ימין: כי כרגע התקנה לא אומרת את זה.

אופיר אקוניס: תוסיף את המילה "בכתב".

אופיר אקוניס: "בכתב, על פי הנחיותיו" וכדומה.

אופיר אקוניס: מנהל המעגנה יגיש לממונה על המעגנים בכתב על פי הנחיותיו.

אופיר אקוניס: זה מספק אותך גבירתי?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

ניר ימין: אם אני מבין, "בכתב" יהיה אחרי הדין וחשבון.

ניר ימין: כלומר, מנהל המעגנה מעביר לממונה בכתב.

לאה ורון: דין וחשבון בכתב.

ניר ימין: כן.

ניר ימין: בדיוק.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: תמצאו את המקום להכניס את המילה "בכתב".

שוקי משעול: לסעיף 2, משיית כלי שיט מהמים ללא הסכמת בעל כלי השיט.

שוקי משעול: אני חושב שזה לפחות מחייב הודעה מוקדמת.

רוני זיסו: דיברנו על זה.

רוני זיסו: מדובר על דיווח.

אופיר אקוניס: זה דיווח לממונה על הנמלים ואלה הדברים שיהיו צריכים להיות מדווחים.

אופיר אקוניס: לכן אני חושב שזה בסדר גמור וזה באמת הגיוני שהדבר הזה ידווח.

אופיר אקוניס: מדובר רק על הדיווח.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 50 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 51.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הפסקת פעילות לא קיים מפעיל מעגנה אחת או יותר מן החובות המנויות בפרק זה, והדבר עלול לפגוע בתפעולה התקין של המעגנה או בבטיחות השיט או באיכות הסביבה הימית, רשאי הממונה על הנמלים, באישור השר ולאחר שנתן הזדמנות למפעיל המעגנה להשמיע טענותיו, לאסור על כניסת כלי שיט לתחום המעגנה או יציאה ממנו, ולאסור כל פעילות של המעגנה.

ניר ימין: עו"ד איתי עצמון שליווה את שלושת הדיונים הקודמים ואני דיברנו עם עורכת הדין ברקאי לגבי הסיפא, לגבי הביטוי "כל פעילות".

ניר ימין: אנחנו חושבים שכדאי להוסיף לתקופה ולתנאים כפי שיקבע, כי ברגע שמסתיימת הסכנה או הפגיעה באיכות הסביבה הימית, אין טעם להפסיק את הפעילות הימית.

ניר ימין: כלומר, לומר באופן מפורש שהסמכות שלו לאסור על כניסת כלי שיט לתחום המעגנה היא רק כל עוד הפעילות "המסכנת" הזאת מתקיימת.

רוני זיסו: זה האינטרס שלנו שהמעגנות יעבדו.

רוני זיסו: ברגע שיש בעיה, רשאי הממונה לקחת את הסמכות ואו לעצור את הפעילות או לטפל.

ניר ימין: ברגע שהבעיה מסתיימת, הוא מחזיר את המעגנה לפעילות.

רוני זיסו: נכון.

רוני זיסו: בפועל למשל נמל תל אביב סגור מזה שש שנים לפעילות כי המפגע לצורך העניין לא טופל.

רוני זיסו: ברור לנו שאחרי שהמפגע יטופל, המעגנה תיפתח אבל זה יכול להיות גם אירוע מאוד ארוך.

רוני זיסו: אין כוונה לסגור וגמרנו.

ניר ימין: אני חושב שכדאי להבהיר את זה מבחינת הנוסח.

אופיר אקוניס: מה אתה מציע?

ניר ימין: אחרי הביטוי "כל פעילות של המעגנה" - לתקופה ולתנאים כפי שיקבע.

רוני זיסו: בסדר.

רוני זיסו: אין לי בעיה להוסיף את זה.

ניר ימין: עוד דבר אחד שמתייחס לערר או לערעור על ההחלטה של הממונה על הנמלים.

ניר ימין: גם על העניין הזה דיברנו עם עורכת הדין ברקאי.

ניר ימין: כרגע בתקנות המוצעות, אין אפשרות להגיש ערר או ערעור על החלטת הממונה.

ניר ימין: בחוק בית המשפט לעניינים מינהליים, פקודת הנמלים והתקנות לפיה לא מופיעות כהוראה של אחת מהרשויות שאפשר לערער על פיה.

ניר ימין: לפי מה שנמסר לנו ממשרד התחבורה, מעורכת הדין ברקאי, הם יבחנו את הצורך להוסיף את פקודת הנמלים לחוק בתי משפט, לתוספת בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים, כדי שניתן יהיה להגיש ערר או ערעור עליה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני רוצה להבהיר שאנחנו מבחינתנו לא רואים הבדל בין התקנות האלה לבין תקנות אחרות של דיני הנמלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בעיקרון כל ההחלטות במסגרת תקנות הנמלים למיניהן נעשות בצורה מסוימת.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בחוק בית משפט לעניינים מינהליים יש ממש הפניה למקרים מאוד ספציפיים שאפשר לערער עליהם.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני חושבת שאולי רק מקרה אחד בתחום הספנות לגבי היתר כלי שיט צר ולא מעבר לכך.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא חושבים שצריכה להיות איזושהי הבחנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: במידה שנידרש, אנחנו אכן נבחן אם יש צורך אבל אנחנו לא חושבים שיש איזשהו צורך.

אופיר אקוניס: אם כן, אישרנו רק תוספת אחת, לתקופה ולתנאים כפי שיקבע.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 51 – אושר

פרק שמיני: 52.

פרק שמיני: תשלומים למפעיל המעגנה (א) מפעיל המעגנה רשאי לגבות תשלום בעד שירותים הניתנים במעגנה לכלי שיט לרבות לפי תקנות אלה.

פרק שמיני: (ב) לא שולמו תשלומים החלים על כלי שיט לפי תקנת משנה (א), רשאי מנהל המעגנה, באישור הממונה על הנמלים, להורות על הוצאת כלי השיט האמור מתחום המעגנה או לאסור על כניסתו לתחום המעגנה.

אופיר אקוניס: אצלי מופיעים שני סעיפים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: העברתי נוסח מתוקן בו הושמט סעיף (ב).

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה בעקבות דיונים שניהלנו עם הממונה על ההגבלים העסקיים שאמר לנו שיש חשש שיראו באיזשהו אופן את הנמלים, את המעגנות, כמונופול ולא תקין לתת סמכות כזאת למישהו שיכולה להיות לו איזושהי סמכות כזאת כמונופול.

אופיר אקוניס: התשלומים למפעיל המעגנה נשאר סעיף (א).

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא רשאי לגבות תשלומים אבל הוא לא רשאי לעכב את כלי השיט.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא אמר שלא ניתן למנוע מכלי שיט לעזוב אפילו אם הוא לא שילם.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מהסיבה הזאת השמטנו את סעיף (ב).

אופיר אקוניס: לא הבנתי.

אופיר אקוניס: אני לא מבין את ה"רשאי".

אופיר אקוניס: הוא גובה או לא גובה?

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא גובה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא יכול לגבות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הבסיס לסעיף הזה נבע מבג"ץ כורש.

אופיר אקוניס: אי אפשר לעשות משהו במדינה בלי שהבג"ץ יתערב.

אופיר אקוניס: בכל דבר מגישים בג"ץ, כאילו הבג"ץ מנהל.

אופיר אקוניס: ודאי שהוא דן בנושא רק כאשר פונים אליו, אבל בכל דבר פונים אליו.

אופיר אקוניס: לא מבינים איך מדינה מתנהלת כאשר על כל דבר יש פנייה.

רוני זיסו: יש משיטים שפנו לבג"ץ בטענה שהמרינה לא רשאית לגבות תשלומים והבג"ץ קבע שהיא רשאית לגבות תשלומים בגין השירותים שהיא נותנת.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בג"ץ קבע שלמרות שהסמכות שיש לשר להתקין תקנות, הוא עדיין לא מונע מהזכות של מנהל המעגנה לגבות תשלומים עבור השירותים שהוא נותן, אם זה במישור הסכמי וכולי, ובפרט כאשר מדובר בשירותים שאין חובה חוקית לתת אותם.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו בפסקה הזאת מבקשים להסדיר שגם כאשר זה קבוע על פי החוק, ראשית, יש סמכות לגבות עבור זה תשלומים, למרות שזה קבוע בתקנות, ושנית, שזאת לא רשימה סגורה של דברים שרק זה מה שהוא יכול לגבות אלא הוא יכול גם במישור ההסכמי בינו לבין לקוח לגבות איזה אגרות שהוא מבקש.

אופיר אקוניס: איפה כל ההסדרה הזאת של התשלום באה לידי ביטוי?

רוני זיסו: יש שירותים עבורם משלמים.

אופיר אקוניס: מישהו מקבל שירות.

אופיר אקוניס: האם השירות ניתן חינם או שמשלמים עבור השירות הזה?

אופיר אקוניס: אני לא מכיר שירות אחד שניתן לי בחינם.

רוני זיסו: זה בדיוק מה שאנחנו אומרים כאן.

רוני זיסו: הוא יכול לגבות תשלומים עבור השירותים שהוא נותן לפי התקנות האלה, שאנחנו מחייבים אותו לתת - אנחנו מחייבים אותו לתת מים, לתת חשמל, לתת שירות הרמה והורדה למשל – והוא רשאי לגבות על זה תשלום, ומעבר לכך, זה ה"לרבות", הוא רשאי לגבות תשלום לפי בג"ץ כורש על שירותים שאינם מחויבים בו.

רוני זיסו: מקום העגינה, אנחנו לא מדברים עליו.

רוני זיסו: המרינה נועדה לעגינה.

רוני זיסו: לא דיברנו על החובה לתת אותה.

רוני זיסו: הוא רשאי לגבות תשלום עבור העגינה במרינה.

קריאה: אם המרינה התנדבותית, הוא לא חייב.

אופיר אקוניס: איך המרינה תכלכל את עצמה?

אופיר אקוניס: מה זאת ההתנדבותיות הזאת?

אופיר אקוניס: אם רוצים לעשות פרו בונו, בבקשה, אבל אני לא מכיר מעגנה אחת שתעשה פרו בונו.

מורדי חבר: מעגנה ממשלתית של הקישון היא כמעט פרו בונו.

רוני זיסו: כמעט, כן.

מורדי חבר: כל אזרחי מדינת ישראל משתתפים באחזקתה.

ניר ימין: להבהיר את מה שאמרה עורכת הדין ברקאי, בעקבות בג"ץ כורש.

ניר ימין: התוספת של הסיפא "לרבות לפי תקנות אלה", אם אני מבין אותה נכון, וגם משיחות שניהלתי עם עורכת הדין ברקאי, באה מאחר שהתקנות מחייבות מפעילים של מעגנות לתת שירותים מסוימים ולכן כמובן צריכים להסמיך אותו לגבות עבור השירותים האלה.

ניר ימין: ה"לרבות לפי תקנות אלה", לכאורה הביטוי הזה מיותר משום שאם אני נותן שירותים שאני לא מחויב בהם ויש איזשהו מישור חוזי או הסכמי ביני לבין מקבל השירותים, ברור שאני רשאי לקבוע בחוזה – הצדדים בחוזה רשאים לקבוע – מה שאנחנו רוצים בנוגע לתשלומים.

ניר ימין: ממה שהבנתי, הרצון של המשרד הוא להבהיר שאין בזה שאני אומר שמפעיל המעגנה רשאי לגבות תשלומים בשל שירותים שהוא חייב לתת, כדי לומר שהוא לא רשאי לגבות עבור שירותים שהוא לא חייב לתת לפי התקנות.

ניר ימין: לכן ההבהרה הזאת לטענתם נדרשת.

ניר ימין: אני מודה שאני לא בטוח במאה אחוזים שההבהרה הזאת נדרשת, אבל אם הם חושבים שזה יפתור חלק מהבעיות, אז בסדר.

גיורא קדר: לנו כמשתמשים יש בעיה עם הסעיף הזה.

גיורא קדר: נאמר, וזה נכון, שהעסק הזה הוא מונופול.

גיורא קדר: בנמלים העסק הזה נפתר על ידי אישור של ועדת הכספים של הכנסת.

גיורא קדר: אין כאן שום מנגנון, לא ציבורי ולא ממשלתי, שבאיזשהו מקום מפקח על הדברים האלה.

גיורא קדר: לכן יכול להיות כאן מצב שמישהו כאן נכנס לטווח מחירים כזה שלא ניתן לעמוד בו.

ניר ימין: סליחה שאני קוטע אותך.

ניר ימין: אם הנמלים יוכרזו כמונופול בהתאם לחוק ההגבלים העסקיים, יש סמכות לממונה לתת לו הוראות, אם הוא רואה שהוא מנצל את כוחו לרעה וכולי.

גיורא קדר: הנמלים לא הוגדרו כמונופול.

ניר ימין: לכן כנראה הם לא מונופול בשלב זה.

אופיר אקוניס: אולי כאשר נקריא את סעיף 53 נבין יותר.

אופיר אקוניס: תשלומים כתנאי להשטה.

אופיר אקוניס: אולי זה יסביר לנו את הלוגיקה.

רוני זיסו: אנחנו הורדנו את סעיף (ב) כדי שלא יהיה הקטע של המונופול.

רוני זיסו: ההבדל בין מה שגיורא מדבר עליו, הנמלים הגדולים, מבחינת האגרות, זה שהנמלים הגדולים הם נמלי מדינה ולכן חייבות להיות בהם אגרות.

רוני זיסו: אני לא מדבר על גובה האגרות כי כבעל אוניה אתה יכול לבוא ולראות את הטענות שהועלו כאן בדיון הקודם.

רוני זיסו: האגרות הרבה יותר גבוהות.

רוני זיסו: השוק הזה הוא יותר תחרותי ולכן אין את ההגדרה הזאת, מה גם שאתה יודע שברוב המרינות התשלום שנגבה לא מאזן את המרינה.

גיורא קדר: לא, אני לא מקבל את זה.

גיורא קדר: לחלוטין אני לא מקבל את ההערה האחרונה.

רוני זיסו: זה בסדר.

רוני זיסו: מכיוון שהמדינה גם לא מממנת את המרינה ולא מכסה את הגירעון/יתרון, המדינה היא לא צד עסקי כאן וזה קטע עסקי לחלוטין.

רוני זיסו: אנחנו לא נכנסנו כאן לשום דבר בקטע הזה.

אופיר אקוניס: רגע.

אופיר אקוניס: תקריאי בבקשה את סעיף 53.

אופיר אקוניס: אני רוצה לראות את ההמשך

סיגלית ברקאי-ואקיל: 53.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תשלומים כתנאי להשטה לא יוציא אדם כלי שיט אל מחוץ למעגנה, אלא אם כן קיבל אישור ממנהל המעגנה כי שולמו כל התשלומים החלים על כלי השיט כאמור בתקנה 52.

סיגלית ברקאי-ואקיל: התקנה הזאת היא למעשה חזרה על סעיף 40 לפקודת הנמלים שאומרת שמנהל המעגנה לא ירשה לכלי שיט לעזוב את הנמל אלא אם כן שוכנע ששולמו אגרות הנמל, מכס וכל תשלומים בעד קליטה.

אופיר אקוניס: מה זה שוכנע?

אופיר אקוניס: יש דקומנטציה או אין דקומנטציה?

אופיר אקוניס: הביטויים כאן ממש פרוזאים.

אופיר אקוניס: יעש דקומנטציה לתשלום או אין?

אופיר אקוניס: במילה דקומנטציה, התכוונתי לקבלות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: כן, ברור.

לאה ורון: אם אתם מבטלים את 52(ב), מה מונע ממישהו להשאיר את כלי השיט שלו במעגנה למשך שלוש שנים ולא לשלם תשלומים?

אופיר אקוניס: שום דבר.

רוני זיסו: לא מונע.

רוני זיסו: זאת אחת הבעיות.

לאה ורון: אז למה אתם מוחקים את סעיף קטן (ב)?

רוני זיסו: כי הממונה על ההגבלים העסקיים אמר.

לאה ורון: מה מונע מאדם להשאיר את כלי השיט שלו במשך שלוש שנים במעגנה ולא לשלם על כך?

רוני זיסו: זה מהבעיה.

רוני זיסו: נכון.

אופיר אקוניס: אנחנו באים להסדיר את כל התחום הזה ולא לייצר בעיות חדשות.

רוני זיסו: יצטרכו ללכת לבית המשפט.

רוני זיסו: זה קורה.

רוני זיסו: היום זה קורה והולכים לבתי משפט וזה לוקח שנים.

אופיר אקוניס: למה לא הסדרתם את זה כאן?

אופיר אקוניס: במעגנה בתל אביב יושב כלי שיט משנת 1978 ולא זז.

אופיר אקוניס: הוא לא זז, והוא גם לא צריך לשלם כי הוא לא משתמש.

אופיר אקוניס: הוא תופס מקום למישהו שכן משתמש, למישהו שכן רוצה להיכנס ולך אין שום כלי לטפל בו.

אופיר אקוניס: הוא מביא לך דקומנטציה שהוא שילם ב-1978 פעם אחרונה כי זה מה שהוא היה צריך כי מאז הוא לא השתמש.

אופיר אקוניס: משהו כאן לא מוסדר.

אופיר אקוניס: תקשיבו, אני אומר גם לממשלה, גם לדייגים, וגם למפעילי המעגנות, אנחנו רוצים להסדיר את תחום המעגנות ולא לפתוח בעיות חדשות.

אופיר אקוניס: אנחנו לא נסכם את הדבר הזה עד שהדברים לא יהיו מוסדרים.

גדי שניצר: יש מספיק ביטחונות בקטע הזה שמותר לו להוציא כלי שיט רק באישור הממונה על הנמלים.

גדי שניצר: פעם זה לא היה כך.

גדי שניצר: זה מספיק.

גדי שניצר: אני חושב שזה מאוזן לחלוטין.

גדי שניצר: הסעיף הזה יותר מדיי חשוב מכדי להוציא אותו מהתקנות ולוותר עליו.

גדי שניצר: זה בעצם הכוח שיש למנהל המעגנה.

אופיר אקוניס: יש כאן נציג של ההגבלים העסקיים?

אופיר אקוניס: אין כאן נציג ואני גם לא קיבלתי מהם הערות.

אופיר אקוניס: אני מציע להחזיר את סעיף (ב) ולאשר את סעיף 52 ו-53.

שוקי משעול: אדוני היושב ראש, אני מזכיר עמותת דייגי נמל יפו.

שוקי משעול: לדייגי נמל יפו יש הסכם עתיק יומין, מ-1986, עם מדינת ישראל, משרד התחבורה, ועם מדינת ישראל, משרד החקלאות, לדייגים עצמם.

שוקי משעול: ההסדר הזה מסדיר את שטחי עבודת הדייגים ואת עגינת הדייגים, את שטחי האכסון ואת כל מה שכלול בו.

שוקי משעול: ההסכם הזה נחתם כתוצאה מזה שהדייגים אז עתרו לבג"ץ והם המשיכו למשוך את עתירתם לאור ההסכם.

שוקי משעול: חלקים רבים של התקנות המוצעות היום לאדוני היושב ראש, סותרות ופוגעות בהסכם הקיים.

שוקי משעול: אני רוצה שאדוני ייתן את דעתו בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אני לא מכיר את ההסכם.

שוקי משעול: זה שייך לסעיף הזה וזה שייך לכל התקנות.

אופיר אקוניס: מה אומר היועץ המשפטי?

אופיר אקוניס: הוא אומר שהתקנות נוגדות הסכם שנחתם אתם מ-1986.

שוקי משעול: בסעיף הזה, הכוונה היא לכל נושא התשלום, של גביית האגרות, ממי לגבות, למי צריך להעביר תשלומים.

שוקי משעול: אדוני, צריך להבין שנמל יפו הוא הנמל שיש בו כמעט הכי הרבה דייגים היום, יש בו ריכוז של הרבה מאוד דייגים ובעיקר דייגים משני העמים, גם יהודים וגם ערבים.

שוקי משעול: כל הנושא הזה שעולה היום בתקנות, הוא מאוד סותר את מה שהגיעו אליו הדייגים בעקבות מאבק קשה.

שוקי משעול: צריך לתת כאן את הדעת על כך.

לאה ורון: זה סותר את מה שהגיעו אליו ב-1986?

שוקי משעול: כן.

רוני זיסו: מר משעול לא התייחס לכך שכאשר ההסכם הזה נחתם, נמל יפו היה במשרד החקלאות.

פואד נאסר: אדוני, שם הסכם לא קם לבטל כל הסכם קודם.

רוני זיסו: מאז נמל יפו עבר למינהל מקרקעי ישראל.

אופיר אקוניס: לכן אני שואל את הייעוץ המשפטי, מה המשמעות של המסמך הזה.

פואד נאסר: לתשומת לב אדוני, שום הסכם לא קם לבטל את ההסכם הקיים.

אופיר אקוניס: לא יודע.

אופיר אקוניס: יש תקנה חדשה.

פואד נאסר: תקנה לא מבטלת אלא מקדמת עניינים.

אופיר אקוניס: הממשלה מביאה את זה.

אופיר אקוניס: אני לראשונה רואה את הדבר הזה.

שוקי משעול: אף אחד מהיושבים כאן מהמדינה לא ראה לנכון לשים בפני היושב ראש הסכם.

שוקי משעול: את אותו הדבר עשו בוועדת הכספים.

אופיר אקוניס: אני לא יודע, אבל כפי שאני למדתי במדעי המדינה, הממשלה שתפקידה למשול, יכולה לבחון דברים אחרים.

אופיר אקוניס: למשל, היא הטילה מס ערך מוסף ב-1975, יבוא ויאמר אדם כלשהו מן השורה מה פתאום היא מטילה מס ערך מוסף.

אופיר אקוניס: ממשלתו הראשונה של יצחק רבין עליו השלום הטילה מס ערך מוסף.

אופיר אקוניס: אחר כך באה ממשלה אחרת ואמרה שהיא מעלה את מס ערך מוסף לסכומים, אם אינני טועה, עד 18 אחוזים.

אופיר אקוניס: לאחר מכן באה ממשלה אחרת ואמרה שהיא מורידה אותם וכדומה וכדומה.

אופיר אקוניס: דברים משתנים.

שוקי משעול: אדוני היושב ראש, באילת לא העלו את המע"מ כי היה הסכם.

שוקי משעול: זה בדיוק העניין.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: סלח לי, באילת לא מעלים את המע"מ מכיוון שכל שנה כאשר מביאים את זה בחוק ההסדרים, אני למשל עליתי לרדיו ואמרתי בצורה מפורשת, בקול הים האדום ובקול הים הוורוד, שאני כחבר כנסת אצביע נגד חוק ההסדרים אם וכאשר יבקשו לבטל את הפטור מהמע"מ באילת.

רוני זיסו: אדוני, משפט אחד בהקשר לנושא הזה שהעלה מר משעול.

רוני זיסו: יש מאז עוד כמה הסדרים שלא נכנסנו אליהם ולא נאמרו כאן כי אולי זה לא נוח, אבל אנחנו לא דיברנו מילה אחת על הסכומים והסכומים לדייגים לא השתנו, אבל זה לא נאמר כאן.

רוני זיסו: אנחנו לא דיברנו כמה ישלם והדייגים מוחרגים בתשלום אל מול יתר כלי השיט.

רוני זיסו: אין למר משעול על מה להלין כי אין כאן שום אפשרות לשנות את התעריף.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהייעוץ המשפטי של הכנסת לקבל עכשיו חוות דעת משפטית, ברמה בה אתה יכול לתת אותה.

אופיר אקוניס: אתה אומר שבעצם התקנות הללו לא צריכות להיות חלק או ההסכם הזה לא צריך להיות קשור בעניין של התקנות.

ניר ימין: ראשית, מאחר ששני העמודים האלה הגיעו אל הוועדה לפני דקה, כמובן שאף אחד לא הספיק לראות ולקרוא אותם וממילא אי אפשר לתת לגביהם חוות דעת.

אופיר אקוניס: ברמה העקרונית.

ניר ימין: ברמה העקרונית והמאוד מאוד כללית, יש הסכמים שקובעים כל מיני דברים.

ניר ימין: לעתים המדינה שמתקשרת עם אנשים פרטיים בהסכם אומרת שאם יהיה חוק שיסתור את ההסכם, היא תשפה אותו, לעתים היא אומרת שלא תהיה חסינות כאשר החוק ישונה.

ניר ימין: זה מאוד תלוי ברמה שההסכם מנוסח.

ניר ימין: מכל מקום, זה לא עניינה של ועדת הכלכלה שעוסקת בתקנות וההסכם, להבנתי, כלל איננו רלוונטי לדיון הזה.

שוקי משעול: אדוני, אני מבקש חוות דעת משפטית.

שוקי משעול: היועץ שלנו בדק את הנושא הזה והוא אמר דברים אחרים.

אופיר אקוניס: בסדר.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אין לנו כוונה להתחיל לפקח מחדש על התעריפים ועל המחירים שגובים במעגנות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה משהו שלא מחוקק כיום ואין לנו שום כוונה לעשות זאת.

שוקי משעול: אנחנו לא מדברים על תעריפים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: גם על מחירי העגינה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אלה לא התקנות האלה.

אופיר אקוניס: אני מציע להחזיר את סעיף (ב) כפי שהציעה הממשלה כאשר התקינה את התקנות הללו, כדי להבין גם את 52 וגם את 53.

אופיר אקוניס: לאחר מכן, אם תהיה הערה כלשהי, אנחנו נקבל את ההערה.

אופיר אקוניס: אני גם לא קיבלתי כל דוקומנט או כל הערה מהרשות להגבלים עסקיים.

אופיר אקוניס: אתם אומרים שאתם דיברתם אתה.

אופיר אקוניס: אני מודיע שוועדת הכלכלה של הכנסת, למיטב ידיעתי הטובה, גבירתי מנהלת הוועדה, לא קיבלה מהרשות להגבלים עסקיים, שום הערה לגבי סעיף 52.

אופיר אקוניס: לכן אני מאשר עכשיו את סעיף 52 ו-53.

אופיר אקוניס: סעיפים 52 ו-53 – אושרו

לאה ורון: ככל שהרשות להגבלים תמצא לנכון לפנות אליך.

אופיר אקוניס: כן, ודאי.

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: כרגיל.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 54.

סיגלית ברקאי-ואקיל: סייג לתחולה תקנות 13, 38, 39, 43, 44 ו-45 לא יחולו על מעגנה שיותר ממחצית כלי השיט העוגנים בה באופן קבוע הם בבעלות מפעיל המעגנה, והשירותים לכלי שיט לפי תקנות אלה, ניתנים בה ללא תמורה.

רוני זיסו: למעשה מדובר כאן במקום אחד בלבד היום ובמקומות נוספים שאינם מוכרזים ולכן זה לא רלוונטי.

רוני זיסו: המקום היחיד הוא בטבריה.

רוני זיסו: בטבריה יש מספר, נקרא לזה, מעגנות משנה שכל כלי השיט שעוגנים בהן, כמעט כל כלי השיט שעוגנים בהן, הם של אותו בעלים.

רוני זיסו: לכן אני אומר שאני לא חייב לחייב אותו לתת את השירותים לעצמו.

רוני זיסו: זה הרעיון הכללי.

רוני זיסו: זה מאוד מאוד נקודתי.

ניר ימין: כאן לא מדובר על מפעיל מעגנה שנותן שירותים לעצמו אלא מדובר בתקנות 13, 38, 38, 43, 44 ו-45 שתקנה 54 מפנה אליהן.

ניר ימין: מדובר על חובת הודעה על אמצעי הספנה, האזנה לקשר, חשמל ומים, תדלוק ושירותים.

רוני זיסו: אלה שירותים שהוא נותן.

רוני זיסו: הוא חייב להאזין לקשר במרינה, בים התיכון לצורך העניין ובאילת.

ניר ימין: לא, אבל את השירותים האלה אתם פוטרים אותו מלתת אם המעגנה היא שלו, אם יש לו 50 אחוזים או יותר בכלי השיט שלו.

רוני זיסו: נכון.

ניר ימין: כלומר, אם יש מאה כלי שיט שיכולים לעגון שם, 51 מתוכם הם שלו, 49 כלי שיט לא יזכו לשירותים האלה.

רוני זיסו: תיאורטית זה נכון, אבל הם גם לא משלמים עבור שום דבר וזה מופיע כאן, כי הם עוגנים שם לצורך – אני לא יודע איך להגדיר את זה אפילו אבל אני יכול לתת דוגמה אמיתית.

רוני זיסו: מעגנת לידו בטבריה, כל כלי השיט שעוגנים בה הם של ה-לידו.

רוני זיסו: אולי יש שם כלי אחד שהוא לא של ה-לידו.

רוני זיסו: במה לחייב אותו?

רוני זיסו: להאזין לעצמו לקשר, להתקין לעצמו הספנה?

אופיר אקוניס: לפי מה שאתה אומר אני צריך לחשוש מלהעלות על ספינות הבידור של ה-לידו.

אופיר אקוניס: ואם הוא ירצה לקרוא בקשר לעזרה, הוא לא יעשה זאת כי זה של עצמו?

אופיר אקוניס: אני יודע לשחות טוב, אבל הילדים שלי יודעים פחות ממני.

רוני זיסו: זה לא מונע את כושר השיט.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה, סייג לתחולה, זה סעיף שחייב להיות כאן?

גיורא קדר: צריך להיות משהו בסדר גודל של 90 אחוזים.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: 50 אחוזים זה מעט מדיי.

אופיר אקוניס: זה לא יכול להיות.

אופיר אקוניס: אם יבוא בעל הון ויקנה את כל השירותים במרינה בהרצליה, שזה אם אינני טועה בעיקר בעלי הון נמצאים שם?

רוני זיסו: את השירותים אבל לא את כלי השיט.

אופיר אקוניס: זה דבר מאוד תיאורטי, אבל אנחנו מכירים את הריכוזיות במשק שלנו שקפצה פלאים בעשור האחרון.

אופיר אקוניס: אני חושב ש-50 אחוזים זה מעט מדיי.

גיורא קדר: אפשר להגדיר יותר.

אופיר אקוניס: אם זה לא מהותי לכם הסעיף הזה, אפשר גם להוריד אותו.

רוני זיסו: הוא לא נורא מהותי.

רוני זיסו: הוא לא נורא מהותי במעגנות הקיימות.

רוני זיסו: הוא יכול גם לרדת לחלוטין.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: נוריד אותו.

רוני זיסו: מדובר ממש נקודתית.

ניר ימין: אתם רוצים להוריד לגמרי את תקנה 54?

אופיר אקוניס: אני חושב שצריך לתת שירות כל הזמן בצורה טובה ולכן מתקינים את התקנות.

אופיר אקוניס: אני מוריד את הסעיף.

ארן סונין: בואו לא נשכח שהכינרת כולה מוכרזת כנמל.

ארן סונין: לכן, בכינרת מתקיימים שירותים של האזנה.

ארן סונין: זאת אומרת, מישהו מאזין לקשר אם מישהו מה-לידו קורא, אבל במעגנות בהן יש מספר מצומצם של כלי שיט, שם לא יחויב להאזין, אבל זה לא אומר שאף אחד לא מאזין.

ארן סונין: ההאזנה מתקיימת.

אופיר אקוניס: זה עדיין לא נוגד את התקנות.

רוני זיסו: עדיין יכולים להגיע כלי שיט שהם לא של המעגנה ולא לקבל חשמל ומים.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: זאת גם הצעת הממשלה שהיא נמוכה מדיי וגם אין בזה שום צורך.

אופיר אקוניס: הממשלה מסכימה להוריד את התקנה הזאת.

אופיר אקוניס: תקנה 54 – נמחקה

רוני זיסו: אם כן, תקנה 54 שעניינה סייג לתחולה, נמחקת.

רוני זיסו: הממשלה מסכימה לכך.

אופיר אקוניס: בהחלט.

אופיר אקוניס: סעיף 55 יהפוך לסעיף 54 אבל לא נהפוך עכשיו את המספרים אלא נמשיך לפי המספור שמופיע כאן.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 55.

סיגלית ברקאי-ואקיל: ערר (א) הרואה עצמו נפגע מהחלטת מנהל המעגנה לפי תקנות אלה, למעט לפי תקנה 5(ב), רשאי לערור עליה לפני הממונה על הנמלים תוך שלושים ימים מיום קבלת ההחלטה, והוא ייתן החלטתו תוך 15 ימים מיום הגשת הערר.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) הממונה על הנמלים רשאי לבטל את החלטת מנהל המעגנה, לשנותה או להחזיר את העניין להחלטה מחודשת של מנהל המעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) כל עוד לא החליט הממונה על הנמלים אחרת, תעמוד החלטת מנהל המעגנה בתוקפה.

גדי שניצר: אני חושב שהתקנה הזאת קצת מרחיקת לכת בסמכויות שהיא מקנה לממונה על הנמלים.

גדי שניצר: בעצם מקנים כאן זכות ערר על כל החלטה של מנהל המעגנה, גם אם אין לריבון – שמייצג אותו, הממונה על הנמלים – שום עניין בהחלטה הזאת.

גדי שניצר: לדעתי צריך לפרק את התקנות בגינן יש זכות ערר.

גדי שניצר: זה לא יכול להיות על כל דבר.

גדי שניצר: למשל על הסרת כרזה, לא יכול להיות שתהיה זכות ערר לממונה על הנמלים.

גדי שניצר: אותו הדבר בקשר לאיסור רחצה או איסור דיג.

גדי שניצר: נדמה לי שבתקנה הבאה, בתקנה 56, יש לפחות איזה שהם פרמטרים של שיקול דעת, היכן כן ראוי שהממונה על הנמלים יתערב למשל מטעמי בטיחות השיט או לצורך תפעול תקין של המעגנה אבל לא על כל דבר.

גדי שניצר: שימו לב שגם מדובר על שלושים ימים.

גדי שניצר: אתה מבקש להוריד כרזה, שלושים ימים אחרי כן פתאום מישהו יכול עוד להגיש ערר על דבר שולי שאני חושב שהריבון לא צריך בכלל להתעסק בו.

גדי שניצר: אין כאן גם זכות שימוע למנהל המעגנה, בניגוד לכל מה שעובר כחוט השני בכל התקנות האלה.

ניר ימין: איזו זכות שימוע אתה רוצה?

ניר ימין: זה שמגישים נגדו ערר?

גדי שניצר: כן.

גדי שניצר: אם אתה מגיש ערר על החלטה של מנהל המעגנה, אתה לא רוצה לתת לו זכות תגובה או זכות לשמוע אותו ואת דעתו?

גדי שניצר: אתה מחליט תוך 15 ימים?

ניר ימין: הוא יגיע בערר ויציג את העמדה שלו.

ניר ימין: מה זאת אומרת?

גדי שניצר: לא יודע.

גדי שניצר: לא כתוב כאן.

גדי שניצר: אין כאן פרוצדורה לערר.

גדי שניצר: כתוב שהוא ייתן את החלטתו תוך 15 ימים.

גדי שניצר: אני חושב שיש בזה גם דברים אחרים.

גדי שניצר: זאת גם קצת פגיעה בזכות הקניין של מנהל המעגנה בכל מיני החלטות שלו.

ניר ימין: זה שיש זכות ערעור על ההחלטה שלו?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: זה בסדר גמור.

גדי שניצר: לא על כל דבר אפשר לתת זכות ערר.

אופיר אקוניס: בוועדת שרים לחקיקה, במליאת הממשלה, ההחלטות ממשלה שהן יותר דרמטיות מתקנת המעגנות, מוגשים עררים וזה מותר.

אופיר אקוניס: יש שבועיים לכל שר להגיש ערר על ההצעה וזה בסדר גמור, וגם כאן יש, וזה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אני רק אומר לך שהמכניזם הזה של הגשת עררים, זה דבר מקובל.

אופיר אקוניס: יבוא מר נאסר ויאמר שהוא מרגיש את עצמו נפגע – הוא יגיש ערר ויקבל תשובה.

אופיר אקוניס: מר נאסר, היום אתה שקט, אבל בישיבות הקודמות היה לך לומר משהו על כל סעיף.

פואד נאסר: עוד לא סיימנו את התקנות.

גיורא קדר: אני בהחלט תומך במה שהוא אומר.

גיורא קדר: זה דבר שנוגע לנו כמשתמשים.

גיורא קדר: אם מישהו פתאום מתחיל להסתובב במרינה עם כל מיני מכשירים שעלולים לסכן, ומנהל המרינה אומר לו שעכשיו יצא והוא נפגע, והוא אומר לו שעכשיו הוא יחכה שלושים ימים עד שהוא יתחיל להזיז את העניין.

רוני זיסו: החלטת מנהל המעגנה היא בתוקף אלא אם החליט הממונה על הנמלים אחרת.

אופיר אקוניס: הניסוח הוא סביר.

רוני זיסו: ההחלטה היא בתוקף.

אופיר אקוניס: לפעמים הממשלה עושה דברים סבירים.

אופיר אקוניס: לא הממשלה כממשלה.

רוני זיסו: תקרא את פסקה (ג).

רוני זיסו: כל עוד לא החליט הממונה אחרת.

רוני זיסו: הוא לא חייב להחליט אחרת אבל כל עוד הוא לא החליט אחרת, ההחלטה בתוקף ומה שאמר מנהל המעגנה תופס.

ניר ימין: עד שאין החלטה בערר, ההחלטה של מנהל המעגנה בתוקף.

גיורא קדר: הבנתי.

גיורא קדר: תודה.

גדי שניצר: חל שינוי בחקיקה.

גדי שניצר: כאשר חוקקו את חוק רשות הספנות והנמלים ביולי 2004, שם סמכויות הממונה על הנמלים השתנו.

גדי שניצר: מסמכויות של מי שהשליטה והניהול של הנמלים יהיו בידיו, דהיינו, הריבון ממש ניהל את הנמלים, הוא הפך לאחראי על הפיקוח על הנמלים.

גדי שניצר: אני חושב שאם לא עושים כאן איזושהי הגבלה על הסמכויות, ואפשר על כל דבר לערור – כל דבר שולי או הכי רציני שיכול להיות – זה בכלל לא מתיישב עם כל הכיוון הזה שהחקיקה החדשה הלכה אליו.

גדי שניצר: הם הפכו למפקחים.

גדי שניצר: הם כבר לא מנהלים את הנמלים.

גדי שניצר: מנהלי המעגנות, חוץ מחל"י וגורמים פרטיים בחלקם אפילו, לא כולם ציבוריים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: סעיף 3 שינה את סמכות הממונה והוא קובע שהוא אחראי על הפיקוח על הנמלים, אבל הוא רשאי לתת הוראות למנהל הנמל בדבר אופן הפעלת סמכויותיו וכן ליטול לעצמו כל סמכות שנתונה למנהל המעגנה בפקודה זו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זאת אומרת, יש לו יכולת.

ניר ימין: אני רוצה לשאול למה דווקא תקנה 5(ב) הוחרגה מזכות הערעור.

ניר ימין: פירוק מתקן ימי שהוקם ללא אישור.

סיגלית ברקאי-ואקיל: כי יש כבר שילוב של המנגנון של הממונה שהוא חלק ממנו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: ב-(ג) צריך את האישור.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 55 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 56.

סיגלית ברקאי-ואקיל: נטילת סמכות הממונה על הנמלים רשאי ליטול לעצמו כל סמכות הנתונה למנהל מעגנה בתקנות אלה, אם הדבר דרוש לדעתו מטעמי בטיחות השיט או לצורך תפעול תקין של המעגנה.

ניר ימין: כאן הצענו להוסיף בהתאם לתקנה שדיברה על תקופה ותנאים כפי שיקבע, אחרי המלים "אם הדבר דרוש וכל עוד הדבר דרוש".

ניר ימין: כלומר, לא החלטה חד פעמית אלא שכל פעם היא תצטרך לעמוד בבחינה, וגם למצוא, אם צריך, לתת זכות טיעון למנהל המעגנה לפני שנותנים לו את הסמכות בהודעת המפעיל כדי שהוא ידע.

אופיר אקוניס: אני חושב שכן.

אופיר אקוניס: אני חושב שצריך להוסיף את זה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אפשר.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זאת חזרה לפקודה, אבל אם צריך להבהיר את זה, אפשר.

אופיר אקוניס: המובן מאליו מוטב שייאמר.

אופיר אקוניס: תוסיפו את זה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מה יהיה הנוסח?

ניר ימין: אני לא מדבר על הניסוח הפרטני כרגע, אבל משהו כמו "לאחר שנתן למנהל המעגנה זכות להשמיע את טענותיו" והוראה שמודיעה למפעיל על נטילת הסמכויות.

אופיר אקוניס: למפעיל.

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: סעיף 56 – אושר עם התיקון של היועץ המשפטי

סיגלית ברקאי-ואקיל: 57.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אכיפת הוראות לא ביצע משיט או בעל כלי שיט הוראה מהוראות תקנות אלה או מהוראות מנהל המעגנה שניתנו לפי הוראות תקנות אלה, יהיה מנהל המעגנה, באישור הממונה על הנמלים, רשאי – (1) לבצע את ההוראה בעצמו או על ידי אנשים מטעמו ובאופן שיראה לנכון.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) להוציא את כלי השיט ממקומו ולהעגינו או לרתקו, להעבירו למקום אחר, גם ביבשה, או לאסור כניסתו לתחום המעגנה, ולעשות את כל הדברים הקשורים בפעולות אלה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בעל כלי השיט והמשיט יסייעו למנהל המעגנה ולאנשים הפועלים מטעמו בפעולות האמורות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בעל כלי השיט ישא בהוצאות שנגרמו למנהל המעגנה עקב פעולות כאמור.

מורדי חבר: יש לי הסתייגות אחת.

מורדי חבר: מצד אחד מטילים אחריות וסמכויות על מנהל המעגנה או על מפעיל המעגנה, ומצד שני כובלים את ידיו בכל עשייה כאשר הוא יצטרך את אישור הממונה על הנמלים.

מורדי חבר: אם כן, אין שום בעיה.

מורדי חבר: אם הממונה על הנמלים רוצה להיות מנהל התפעול של כל המרינות בארץ, בבקשה, אבל אני לא חושב שהממונה על הנמלים יכול להיות מנהל התפעול של 12 מעגנות בארץ.

אופיר אקוניס: למה באמת הממשלה חושבת שצריך את כל ההסדר הזה?

רוני זיסו: מכיוון שזה הסדר חריג.

רוני זיסו: מחר, לצורך העניין, למנהל מעגנה יש כלי שיט בלי כושר שיט ועם סכנה של טביעה, הוא מודיע לבעל כלי השיט – ואלה דברים שקורים – להוציא את כלי השיט, אבל הבן אדם לא הוציא את כלי השיט כדי למנוע את טביעתו.

רוני זיסו: צריך מנהל המעגנה עכשיו להוציא את כלי השיט מהמים.

רוני זיסו: זה נועד לבטיחות גם של כלי השיט, גם של המעגנה וגם למניעת זיהום ים, וזה קורה.

רוני זיסו: מורדי, זה גם מגן עליך בסוף.

מורדי חבר: זה מצוין אבל לפי מה שאתה אומר, אני לא יכול לעשות את זה אלא אני צריך לקבל ממך אישור על כך.

רוני זיסו: כיוון שזה אירוע חריג.

סיגלית ברקאי-ואקיל: לא רק זה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: העניין הוא שהמעגנה היא עדיין עסק כלכלי.

סיגלית ברקאי-ואקיל: כדי למנוע פגיעה כלשהי באיזשהו אדם פרטי, מטעמים כלכליים תהיה להם בעיה למנוע.

סיגלית ברקאי-ואקיל: לשם כך יש את הממונה על הנמלים.

רוני זיסו: לצורך העניין, זה שומר על שני הצדדים.

ניר ימין: איך זה מתיישב עם תקנה 25?

רוני זיסו: אלה דברים שהם ברמת המיידי.

רוני זיסו: צריך לקבל דיווח ולראות מה התמונה ולאחר מכן לקבל החלטה.

רוני זיסו: יש דברים שהם מיידיים.

רוני זיסו: צריך לראות מה הסיבה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה כמה זמן לוקח לממונה על הנמלים להחליט.

מורדי חבר: זה הליך שלפעמים אורך יותר משנה.

רוני זיסו: יש כאלה ויש כאלה שזה למחר.

מורדי חבר: אף אחד לא היה מחר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש הגיון לפנות לממונה על הנמלים, אבל שאלתי כמה זמן ייקח לו להחליט להוריד או לא, כי אני מבינה ממורדי חבר שזה יכול להימשך גם שנה.

מורדי חבר: מניסיון העבר, זה קיים.

מורדי חבר: יש כלים במעגן הדיג שהם ללא ביטוח, ללא כושר שיט, וכבר שנים הם שוכבים שם ואתה לא מצליח להוציא אותם, גם בהוראת הממונה וכיום אנחנו מנסים ליישם את זה למרות שהתקנות עוד לא קיימות.

ניר ימין: זה אמור לפטור את זה, אם יש אישור של הממונה.

ניר ימין: אם יש אישור של הממונה, אתה תוכל לעשות את זה.

רוני זיסו: יש לו את אישור הממונה.

פואד נאסר: אני חושב שהתקנה היא מאוד טובה לכל הצדדים.

פואד נאסר: לא בכל דבר מנהל המעגנה במקום יעשה את מה שהוא רוצה אלא צריך שיהיה מעליו מישהו וזה סעיף מתאים.

אופיר אקוניס: זה מעליו, בסדר.

אופיר אקוניס: רגולציה מעליו, בסדר, אבל השאלה איך הוא יביא לידי ביטוי את יכולת הניהול שלו.

פואד נאסר: הניהול גם יהיה תקין.

פואד נאסר: זה היינו הך.

פואד נאסר: מה שהוא יכול לעשות, גם הממונה עליו יעשה.

פואד נאסר: אי אפשר לתת את המושכות רק בידיו של מנהל המעגנה.

מורדי חבר: קודם דיברנו והייתה תקנה לגבי מי שרואה עצמו נפגע מהחלטת המנהל, הזכות שניתנת לו לפנות אל הממונה והממונה צריך לתת דעתו.

מורדי חבר: אני חושב שזה חלק מהדברים שלאותו אדם שמרגיש נפגע מהחלטתו של מנהל המעגנה, לממש את זכות הערר ולפעול.

מורדי חבר: אם אז הממונה על הנמלים ימצא לנכון שהערר הזה מוצדק, יפעל בהתאם לזה.

פואד נאסר: לדעתי בנושא הזה יש שיקול דעת יותר הגיוני לממונה מאשר למנהל המעגנה.

ניר ימין: הממונה גם לא מחליט אלא הוא רק צריך לאשר.

מורדי חבר: כפי שאמר יושב ראש הוועדה לפני מספר דקות, התקנות האלה באות ---

פואד נאסר: אתה תשמור על הפה שלך.

פואד נאסר: אני לא מדבר אתך.

אופיר אקוניס: רגע.

אופיר אקוניס: הודעתי שאנחנו לא מקבלים יותר תיקונים לפרוטוקול.

פואד נאסר: אני לא מסכים שהוא יעליב אותי.

אופיר אקוניס: מר נאסר, אני לא יודע אם שמת לב לפועלי בשנה וחצי האחרונות בכנסת, אבל אני לא מנבל את פי ואני לא מדבר דברים שאני לא הייתי רוצה שגם אחרים יאמרו אותם בוועדה שלי.

אופיר אקוניס: כך אני משתדל.

פואד נאסר: תגיד לו.

אופיר אקוניס: כך זה גם כאשר הרוחות סוערות, אם הבנת אותי.

מורדי חבר: כמו שיושב ראש הוועדה הודיע קודם שלאחר שנים רבות יושבים כאן והתקנות הן סוף כל סוף באות להסדיר את התנהלות המעגנות ולהסדיר לגבי כולם ולגבי הריבון, לא יכול להיות מצב שלמעשה הסעיף הזה מאפשר את העניין שהממונה על הנמלים הוא זה שינהל תפעולית אל כל המעגנות.

ניר ימין: לא, הוא לא מנהל אלא הוא רק מאשר את ההחלטה.

מורדי חבר: לא, סליחה, יש מנהל מעגן ומי שרואה את עצמו נפגע מהחלטה תפקודית של מנהל המעגן, ואני יכול לתת דוגמאות למכביר לעניין הזה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שנגביל את זמן האישור?

אופיר אקוניס: את זמן האישור אפשר להגביל?

מורדי חבר: כן.

אופיר אקוניס: לכמה זמן?

רוני זיסו: לא יודע.

רוני זיסו: לא צריך לשכור שהמעגנה היא גם עסק.

רוני זיסו: כיוון שהשיקול שלנו הוא לא עסקי, ויכול להיות שההחלטה של מנהל המעגנה לא נובעת משיקולים שבעטיים ניתנו לו הסמכויות אלא משיקול עסקי, נתנו לבעל כלי השיט את האפשרות להתגונן.

רוני זיסו: זה לא אומר שההחלטה שלנו היא אוטומטית.

רוני זיסו: השיקול העסקי הוא לא שיקול שלי.

רוני זיסו: השיקול שלנו, בסמכויות שנתנו, הוא שיקול של הסמכויות שקיבל מנהל המעגנה.

הלל רשף: אני מתנגד לאישור הממונה על המעגנות בכל פעולה ולו רק בגלל העובדה שמרינה עובדת 24 שעות במשך שבעה ימים בשבוע פחות או יותר ואילו משרד התחבורה עובד כשהוא עובד.

הלל רשף: אם אני צריך להזיז כלי שיט ומשרד התחבורה נמצא בפסח בחופשה, אני לא יכול להמתין לאישור שלו.

הלל רשף: זה דבר לא הגיוני, בפרט ששמורה הזכות לערער על החלטתי.

הלל רשף: אני מבקש לכן להשמיט את הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להגביל את הזמן?

ניר ימין: לאישור הממונה.

אופיר אקוניס: כן, זמן האישור.

ניר ימין: שהממונה יצטרך להחליט אם לאשר או לדחות תוך חודש או משהו כזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לצערי הרב יש סחבת.

רוני זיסו: אין לי בעיה.

אופיר אקוניס: אם כן, אנחנו נגביל את הזמן.

רוני זיסו: אין שום בעיה.

פואד נאסר: אם בעל כלי השיט נמצא בחוץ לארץ והוא לא יודע מה קורה שם, אז הוא יחליט תוך שבועיים?

רוני זיסו: זאת סיבה טובה מאוד לתת את הסמכות למנהל המעגנה להזיז את כלי השיט כי אין מי שיגיב.

פואד נאסר: אתה נותן את הסמכות בידך להחליט ולא מנהל המעגנה.

אופיר אקוניס: היום הטיעון של חוץ לארץ כבר לא תופס.

אופיר אקוניס: יש SMS לחוץ לארץ, יש טלפוניה סלולרית, יש אי-מיילים.

פואד נאסר: אם כך, אדוני, אין שום בעיה.

אופיר אקוניס: אני רוצה לסיים את הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: אתם תחשבו על פרק זמן.

אופיר אקוניס: אני פונה לממשלה לחשוב על פרק זמן כך שיהיה זמן מוגבל לאישור.

גיורא קדר: לגבי הקטע הזה, יש דבר אחד שהוא קיצוני והוא הוצאת כלי מהמים.

גיורא קדר: יש הזזת כלי, וכאן אני מסכים עם הלל שצריכה להיות למנהל המרינה הסמכות לפעול מיידית.

גיורא קדר: הזמן, אני חושב שצריך לתת להם 48 שעות.

גיורא קדר: אין שום סיבה בעולם שדברים ייקחו יותר מהזמן הזה במשרד ממשלתי וכאן הלל צודק.

גיורא קדר: צריך בתקנה עצמה לסייג את הקטע של הוצאת כלי שיט מהמים שזה דבר מאוד דרסטי, ואגב, הוא די נדיר.

עופר עופר זרמתי: הייתי רוצה לתת דוגמה שקרתה בנמל יפו למה כן צריך שיהיה ממונה.

עופר עופר זרמתי: היה לנו בחור בשם אבי דייג, חלה בסרטן, הספינה שלו עמדה והייתה במצב לא טוב, התיישנה והיה צריך להרים אותה.

עופר עופר זרמתי: לשם כך היה צריך התערבות של ועד הדייגים כדי שמנהל הנמל יסכים להרים אותה על חשבונו ולא על חשבון בעל הבית שהיה בבית חולים.

עופר עופר זרמתי: הבחור בסוף נפטר.

עופר עופר זרמתי: צריך לתת שיקול דעת למשרד התחבורה ולא לגוף פרטי.

אופיר אקוניס: אנחנו מסכימים אתך, אבל אנחנו חושבים על פרק הזמן.

עופר עופר זרמתי: הוא רוצה את כל השליטה אצלו וזה לא יכול להיות.

עופר עופר זרמתי: לא יכול להיות שבן אדם לבד יחליט אם להוציא כלי או לא להוציא כלי.

אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים את התפיסה העקרונית שלך.

אופיר אקוניס: לצערי אני מקווה שלא יישנו מקרים טרגיים כמו שקרה לחברך בנמל יפו.

שוקי משעול: צריך לפרסם על לוח מודעות בכל מעגנה שיש כוונה להוציא כלי כזה.

אופיר אקוניס: איפה יהיה הפרסום?

שוקי משעול: יש לוח מודעות בכל מרינה.

אופיר אקוניס: במרינה הספציפית.

שוקי משעול: לא רק אלא גם במרינה הרצליה, גם במרינה באשקלון.

שוקי משעול: צריך להודיע שהולכים להוציא כלי.

רוני זיסו: נתנו לקטע הזה מענה.

אופיר אקוניס: על כמה זמן אתם חושבים?

רוני זיסו: אני לא יכול לומר עכשיו.

רוני זיסו: נתנו מענה לכלי שיט עם הבעיה המיידית בתקנה 25 ולא על זה מדובר.

רוני זיסו: מדובר כאן על בעל כלי שיט שלא קיים הוראות שהוא קיבל ואין כאן קטע של מיידיות.

רוני זיסו: לא מדובר כאן על כלי שיט טובע.

רוני זיסו: תקראו מה כתוב בתקנה.

אופיר אקוניס: תציע זמן ואני אקבל את ההצעה.

אופיר אקוניס: אני מבקש לשמוע את הצעתה של חברת הכנסת ברקוביץ.

אופיר אקוניס: לחברת הכנסת ברקוביץ יש רעיון ואני חושב שאני אפילו עשוי לקבל אותו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת על תקופה של חודש.

רוני זיסו: אין לנו בעיה להגדיר זמן, במיוחד לאור זה שלא מדובר כאן על הצורך המיידי.

רוני זיסו: מדובר כאן על אי קיום הוראות.

רוני זיסו: לצורך המיידי נתנו מענה.

אופיר אקוניס: איפה אתה מציע להכניס שלושים ימים?

אופיר אקוניס: אני מקבל את הצעתה של חברת הכנסת ברקוביץ.

ניר ימין: תהיה תקנת משנה (ב) שתאמר שאם פנה מנהל המעגנה לצורך קבלת אישור לפי תקנת משנה (א), המנהל ייתן את החלטתו אם לאשר או לדחות בתוך שלושים ימי.

אופיר אקוניס: מצוין.

ניר ימין: מיום שהגיעה אליו הבקשה או מיום שנשלחה, כי זה כן יכול להיות חשוב.

רוני זיסו: ההודעה עכשיו היא ברמת המיידי.

פואד נאסר: אולי שלושים ימים שוטף?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה לא שיקים.

ניר ימין: אומר משרד התחבורה שהפרסום מופיע בפקודת הנמלים.

ניר ימין: אם זה במקום אחר, אין טעם להזכיר את זה פעם שנייה.

אופיר אקוניס: האם חובת ההודעה על הוצאת כלי קיימת?

קריאה: כן.

אופיר אקוניס: נכתב על לוח המודעות של המרינה או של המעגן?

רוני זיסו: לבעל כלי שיט?

רוני זיסו: כתבנו שבעל כלי השיט גם חייב לסייע.

אופיר אקוניס: אם כן, זה קיים.

רוני זיסו: זה כתוב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אותו אדם שרוצים להזיז את כלי השיט שלו, נסע ולא נמצא?

רוני זיסו: יזיזו את כלי השיט שלו כי יש בעלי כלי שיט שאת מנסה שנים לאתר ויש להם סיבה לא להיות מאותרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אפרופו ההודעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי ההודעה צריכה להיות במכתב רשום או משהו שמראה שהבן אדם קיבל את ההודעה?

רוני זיסו: יש תקנה לגבי כלי שיט נטוש.

רוני זיסו: זה קיים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: שמענו וקיבלנו תשובות ברורות.

ניר ימין: בסיפא שאומרת באישור הממונה על הנמלים, אני חושב שצריך להוסיף "ובהתאם לתנאים באישור".

ניר ימין: אם לממונה למשל יש תנאים מסוימים שהוא נותן למנהל המעגנה כדי לקבל את האישור, הפעולה של מנהל המעגנה צריכה להיות גם בכפוף לאותם תנאים שמצוינים באישור.

רוני זיסו: כאשר אתה נותן אישור לפעולה, אתה יודע מה הפעולה שנדרשת.

ניר ימין: אתה אומר שממילא זה מה שבאישור.

רוני זיסו: אם ביקשו להעלות כלי שיט ליבשה.

ניר ימין: הוא אומר שהוא מאשר לך להעלות אותו, אבל בתנאים מסוימים.

רוני זיסו: זה או שאני מאשר או שאני לא מאשר.

רוני זיסו: אין כאן יותר מדיי אופציות.

ניר ימין: בסדר.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הוספנו את השלושים ימים.

אופיר אקוניס: יש לך עוד משהו?

ניר ימין: כן.

ניר ימין: בפסקה (1), מנהל המעגנה מבצע את ההוראה בעצמו או על ידי אנשים מטעמו, אני לא כל כך הצלחתי להבין את הביטוי "ובאופן שיראה לנכון".

ניר ימין: אם הוא צריך לבצע את ההוראה של התקנה הזאת, הוא צריך לבצע את מה שהתקנה אומרת ואין לו יכולת או שיקול דעת לפרש את התקנה באופן אחר.

רוני זיסו: זה לא לפרש.

רוני זיסו: כל מקרה הוא לגופו.

רוני זיסו: יכול להיות שאנחנו אומרים להוציא כלי מהמים ואני לא יכול לתת מהיום אישור גורף וגם מנהל המרינה לא יודע לומר היום איך הוא יוציא כל כלי שיט.

רוני זיסו: כל כלי שיט, זה לגופו.

רוני זיסו: לכן יש כלים.

רוני זיסו: זה גם תלוי במצבו של כלי השיט.

רוני זיסו: יכול להיות שכלי אחד צריך להביא לממשה ולהרים אותו במנוף, והכלי השני, מספיק לגרור אותו.

רוני זיסו: באופן שימצא לנכון, זה הכי נכון, הכי בטוח, בהתאם לנסיבות.

רוני זיסו: מגוון המצבים הוא אין סופי.

רוני זיסו: אני לא יודע לומר היום או להגדיר מראש מה הכי נכון לעשות.

ניר ימין: בוודאי, אבל אני חושב שאם הביטוי נשאר "לבצע את ההוראה בעצמו או על ידי אנשים מטעמו", גם בלי הביטוי "ובאופן שיראה לנכון", זה ברור שאם הוא מבצע את הוראת התקנה ויש לו שתי אופציות ושתיהן אלטרנטיבות סבירות, ברור שיש לו את האפשרות לבחור בכל אחת משתי האופציות.

ניר ימין: אני לא חושב שהביטוי הזה מוסיף.

רוני זיסו: אפשר להוריד אותו.

רוני זיסו: אין לי בעיה.

ניר ימין: בפסקה (1) "באופן שיראה לנכון" – יורד.

ניר ימין: אני חושב שגם בפסקה (2), במקום המילה "קשורים", לומר "לעשות את כל הדברים הדרושים בפעולות אלה".

ניר ימין: זה נראה לי יותר טוב.

רוני זיסו: לא הבנתי.

אופיר אקוניס: במקום המילה "קשורים" הוא מציע לומר "דרושים".

רוני זיסו: בסדר.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: אין בעיה.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 57 – אושר עם מגבלת 30 הימים שהציעה חברת הכנסת ברקוביץ

ניר ימין: עם כל השינויים.

אופיר אקוניס: עם כל השינויים שהתקבלו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 58.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הודעות לימאים במסגרת הסמכויות המסורות לממונה על הנמלים על פי הפקודה ועל פי תקנות אלה, רשאי הוא לפרסם הודעות לימאים כמשמעותן בפרק השמיני לתקנות הבטיחות, ולשם כך יהיו בידיו כל הסמכויות המסורות למנהל לפי הפרק האמור.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זאת חזרה על מה שכתוב בתקנות הנמלים (בטיחות השיט), שם יש סמכות לתת הודעות לימאים.

ניר ימין: היכן נעשה הפרסום של ההודעות לימאים?

סיגלית ברקאי-ואקיל: יש הסדר מפורט.

רוני זיסו: יוצא פרסום מסודר של הממונה.

רוני זיסו: זה מה שקורה בשוטף.

רוני זיסו: יש הודעות לימאים, והדייגים הם גם ימאים.

רוני זיסו: יוצאות הודעות מסודרות והן מפורסמות במעגנות על לוחות המודעות והן מפורסמות באינטרנט באתרים מוגדרים.

רוני זיסו: זה עובד באופן קבוע.

אופיר אקוניס: הערות.

ניר ימין: בהודעות האלה מפורטים גם התשלומים שהם חייבים לשלם?

רוני זיסו: לא.

רוני זיסו: זה לא קשור.

רוני זיסו: אנחנו לא מתעסקים בקטע עסקי.

ניר ימין: אלה רק הוראות טכניות?

רוני זיסו: טכניות מקצועיות.

רוני זיסו: בטיחות.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 58 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 59.

סיגלית ברקאי-ואקיל: סמכויות מפקח למניעת זיהום הים בבואו לבצע את סמכויותיו למניעת זיהום הים לי כל דין, יפקח מפקח למניעת זיהום הים על קיום הוראות הפרק השישי והוראות תקנות 46(ד) ו-47.

אופיר אקוניס: את התקנות הללו למניעת זיהום הים, אנחנו התקנו.

רוני זיסו: נכון.

רוני זיסו: מתקני קליטה והשפכים.

רוני זיסו: נכון.

אופיר אקוניס: התקנו אותן לפני כמה חודשים.

אופיר אקוניס: אני זוכר שאמרתי שלא ראיתי את הגופים הירוקים בישיבה כי תמיד כאשר יש להם התנגדויות, הם מגיעים, אבל הם לא הגיעו ועד היום לא קיבלתי מהם גם לפחות מכתב תודה קטן, אבל לא חשוב.

אופיר אקוניס: גם הגדלנו את התקציב למניעת זיהום בים, פרוייקט חוף נקי.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 59 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 60.

סיגלית ברקאי-ואקיל: שמירת דינים תקנות אלה באות להוסיף על הוראות כל דין אחר ולא לגרוע מהן.

אופיר אקוניס: זה אומר שכל הנושאים שאמרתם שקיימים במקום אחר באים לידי ביטוי.

רוני זיסו: אנחנו לא סותרים אף אחד.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 60 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 61.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תחילה תחילתן של תקנות אלה שישים ימים מיום פרסומן.

רוני זיסו: בהמשך לשיחה עם היועץ.

אופיר אקוניס: התקנות האלה מחכות כארבע שנים ואולי יותר.

רוני זיסו: הן התחילו ב-1997.

רוני זיסו: תהליך שנמשך 14 שנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה עשיתם עד עכשיו?

רוני זיסו: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.

אופיר אקוניס: לא כדאי להיכנס לזה.

אופיר אקוניס: זה מהכנסת ה-14 ולא נתחיל לבדוק מה קרה.

רוני זיסו: בכנסת זה היה לראשונה ב-2001.

אופיר אקוניס: סעיף 61 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: רגע, אנחנו רוצים להוסיף לו.

ניר ימין: הציעה עורכת הדין ברקאי להוסיף לו תקנת משנה (ב) שהיא בעצם שיקוף של תקנת משנה (ג) שמופיעה בסעיף 62.

ניר ימין: תקנת משנה (ב) תאמר שהתחילה של הפרק השני לתקנות לא תהיה עם תחילת כל התקנות, כלומר, שישים ימים, אלא שנה מיום הפרסום.

רוני זיסו: יש תשתיות שלא קיימות במעגנות ולהקים אותן לוקח זמן.

רוני זיסו: צריך לעשות מכרזים ולתקצב תקציבים.

רוני זיסו: אם אני אומר שישים ימים, אני גורם להם להיות עבריינים מראש.

רוני זיסו: לכן אנחנו נותנים פרק זמן להתארגנות ולביצוע של התשתיות האלה.

רוני זיסו: למעט הדברים האלה, יתר התקנות בתוקף תוך שישים ימים.

אופיר אקוניס: מה הם הדברים שהם לא תוך שישים ימים?

ניר ימין: הפרק השביעי, הפרק של מפעיל מעגנות.

רוני זיסו: אם עכשיו המעגנה צריכה מנוף והוא לא קיים.

ניר ימין: מתן שירותי עגינה, לקבוע נתיבי כניסה ויציאה, ציוד והצלה, אמצעי עגינה ומיגון.

אופיר אקוניס: מה שקראנו חובות מפעיל המעגנה.

רוני זיסו: בדיוק.

רוני זיסו: יש דברים שקיימים ויש דברים שלא קיימים וההכנה שלהם לא יכולה להיעשות מהיום למחר.

אופיר אקוניס: כמה זמן?

רוני זיסו: אמרנו תוך שנה, כי הוא צריך לצאת למכרז, הוא צריך להכין מכרז, לתקצב את זה ולבצע.

רוני זיסו: זה תהליך.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: אז את רוצה להחריג את זה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני רוצה לומר שבפסקה (ב) ייאמר:

אופיר אקוניס: להפוך את 62(ג) ל-61(ב).

סיגלית ברקאי-ואקיל: בדיוק.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: ולהוריד אותו מ-62.

רוני זיסו: כן.

ניר ימין: זה לא יהיה ניסוח מדויק של (ג) כי מה שהיה ב-(ג) אמרנו שמי שהיה לפני תחילת התקנות, יראו אותו כאילו פעל כדין ועכשיו אנחנו אומרים שרק התחילה של הפרק השביעי תהיה שנה.

ניר ימין: זה לא אותו הדבר, אבל זה נכון שתקנת משנה (ב) מייתרת את תקנת משנה (ג) בסעיף 62.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 61 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 62.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוראות מעבר (א) מתקן ימי שהקמתו כדין הושלמה והפעלתו החלה לפני תחילתן של תקנות אלה, יראו כאילו הקמתו אושרה בידי מנהל המעגנה לפי תקנה 4.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) עסק למתן שירותים ימיים שהופעל כדין ערב תחילתן של תקנות אלה, יראו אותו כאילו הותר בידי מפעיל המעגנה לפי תקנה 11.

אופיר אקוניס: פסקה (ג) יורדת ובעצם עוברת לסעיף 61, כך שתהיה סעיף 61(ב).

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 62 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: התוספת.

אופיר אקוניס: הייעוץ המשפטי, האם התוספת שייכת להסדרת סעיף 8 או שאין לה קשר?

ניר ימין: התוספת נוגעת להגדרת מעגנה.

ניר ימין: היא מגדירה את המעגנות שהתקנות יחולו עליהן.

ניר ימין: כאן היא רלוונטית לכל התקנות ולא בהכרח לתקנה כזאת או אחרת.

קריאה: יש בעיה בתוספת 10.

אופיר אקוניס: תכף נגיע לזה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תוספת (תקנה 1 – הגדרת "מעגנה") (1) נמל עכו – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) נמל חיפה – מעגן "שביט" הדיג קישון, שתחומו שטח הים שתוחמים רציפי המעגן, וכן שטח הרציפים שסביב המעגן ועד 5 מטרים מקו המים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (3) נמל מרינה לי הרצליה – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (4) נמל תל אביב – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (5) נמל מרינה אתרים תל אביב – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (6) נמל יפו – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (7) נמל מרינה אשדוד – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (8) נמל מרינה אשקלון – כולו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (9) נמל מעגנות ים סוף - (א) מרינה אילת שתחומה כלהלן: שטח היבשה והים התחום על ידי הרציפים ושוברי הגלים של מרינה אילת, וכן רצועת ים ברוחב של 70 מטרים בסמוך ומחוץ לשוברי הגלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) המעגנה הדרומית שתחומה כלהלן: שטח היבשה והים התחום על ידי קו החוף, הרציף הצפוני ושובר הגלים של המעגנה הדרומית, וכן רצועת ים ברוחב 70 מטרים בסמוך ומחוץ לרציף ולשובר הגלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (10) נמל טבריה - (א) מעגן דרומי טבריה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מעגן צפוני טבריה, מעגן לידו טבריה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מעגן הדיג טבריה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מעגן גינוסר ומעגן עין גב שתחומם כלהלן: השטח הימי שבין החוף לשוברי הגלים, וכן רצועת ים ברוחב 70 מטרים בסמוך ומחוץ לשוברי הגלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) מעגן מזח כפר נחום – מזח כפר נחום וכן רצועת ים ברוחב 70 מטרים מסביב למזח.

אורנה הראל פלג: אני מעיריית חיפה, בשם מהנדס העיר חיפה.

אורנה הראל פלג: אנחנו מבקשים להתייחס להגדרה של מהי מעגנה, ותכף אסביר מה הכוונה.

אורנה הראל פלג: נאמר נמל או חלק מנמל אשר נועד לשמש בעיקר לעגינתם של כלי שיט קטנים.

אורנה הראל פלג: כאן אנחנו מבקשים להוסיף את המלים "לרבות למטרות תיירות", ואני אסביר.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מה זה משנה?

רוני זיסו: ההגדרה הזאת אושרה כאן.

אופיר אקוניס: אישרנו את זה, אבל בבקשה, תאמרי את הדברים.

אורנה הראל פלג: אני אסביר מדוע אנחנו מבקשים זאת.

אורנה הראל פלג: רוב המרינות בארץ, כמו המרינה בהרצליה או באשקלון, ברור לכולם שהם למטרות תיירותיות.

אורנה הראל פלג: המרינה בחיפה היא אתר אחד קטן בתחום הנמל הגדול שמשמש לכימיקלים ולאוניות מסוגים שונים.

אורנה הראל פלג: לנו מאוד חשוב לעגן את המרינה בחיפה, כך שיהיה ברור שהיא למטרות תיירותיות.

רוני זיסו: זה לא נכון.

אופיר אקוניס: כיוון שנתתי לך את זכות הדיבור, תסיימי את הטיעון שלך, אבל אם אינני טועה, דנו בזה בישיבה הראשונה.

אורנה הראל פלג: נושא שני.

אורנה הראל פלג: יש כאן אזכור לשימוש אחר, לשימוש של דיג, שזה גם סוג של שימוש, ואין לנו בעיה עם זה שהדייגים יקבלו את שלהם, אבל זה נראה לא מאוזן שבהגדרה של מרינה אין אזכור שהיא למטרות תיירותיות ומצד שני, בהמשך, מתייחסים לשימוש אחר של דיג.

אורנה הראל פלג: אם כן, אנחנו מבקשים להוסיף "לרבות למטרות תיירותיות".

אופיר אקוניס: אם אני לא טועה, מיצינו את הדיון הזה בפעם הקודמת.

רוני זיסו: יש שלוש מעגנות שמראש הוגדרו וכתוב כך גם בתקנות, והחרגנו אותן, שהן לא רק תיירות.

רוני זיסו: מרינה מעצם טבעה היא עקרונית תיירות, אבל יש שלוש מעגנות שמוגדרות כדיג ואחרים, נקרא לזה כך.

רוני זיסו: אחת משלוש המעגנות היא מעגן שביט הקישון בחיפה.

רוני זיסו: זה כתוב בתקנות.

רוני זיסו: דרך אגב, אנחנו נשמח מאוד שתהיה מרינה תיירותית חיפה אבל העירייה לא מצאה לנכון להקים אותה עד היום.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מישהו ביקש להעיר לגבי סעיף 10.

אורנה הראל פלג: איפה זה כתוב?

אופיר אקוניס: זה כתוב בכל התקנות.

רוני זיסו: תפתחי את התקנות ותראי היכן אפשרנו.

אופיר אקוניס: הערות לסעיף 10.

שמואל גרנות: בסעיף 10 יש בעיה עם 70 מטרים משובר הגלים.

שמואל גרנות: הים בטבריה עכשיו נמוך והסירות עומדות 150 מטרים משובר הגלים, שם העוגנים שלהן ושם הן נמצאות.

רוני זיסו: דרך אגב, זה רק אומר שהוא לא עוגן בתחום המעגנה.

ניר ימין: השאלה אם יש לזה נימוק ענייני.

אופיר אקוניס: אם הבנתי נכון, הנימוק הענייני הוא גובה המפלס.

שמואל גרנות: ב-לידו יש שובר גלים, אחרי מאה מטרים יש עוגן ועל העוגן הזה של המאה מטרים קשורה סירה של 31 מטרים והיא מסתובבת 360 מעלות.

שמואל גרנות: מאה ועוד 31 מטרים, זה 131 מטרים.

שמואל גרנות: 150 מטרים זה סביר.

רוני זיסו: אתה יכול לומר גם ממרכז הכינרת.

רוני זיסו: זה לא קשור.

רוני זיסו: אין קשר בין שני הדברים.

שמואל גרנות: מדברים על תחום המעגנה.

שמואל גרנות: תחום המעגן לא יכול להיות 70 מטרים משובר הגלים כי הספינות נמצאות עד 150 מטרים.

אופיר אקוניס: מתוקף המציאות המטאורולוגית הקשה שפוקדת את ארץ ישראל המערבית.

אופיר אקוניס: אני לא רואה בעיה להיענות לבקשתם של הדייגים בטבריה.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, הים התיכון הוא אותו הדבר.

רוני זיסו: עוד מעט יהיה הפוך, עוד מעט אנחנו ניסוג ממנו.

אופיר אקוניס: הוא עולה בסנטימטר לשנה.

רוני זיסו: כל המים בכינרת הם נמל טבריה למעשה.

רוני זיסו: על פי החוק, זה צו נמל טבריה.

רוני זיסו: אם אני אחיל את הכל, זה אומר שאסור לשחות בכינרת ואסור לדוג בכינרת.

רוני זיסו: אני לא אספק תשתיות מים ל-150 מטרים מהחוף.

רוני זיסו: צריכים להיות ריאליים.

רוני זיסו: אם עכשיו אני אגדיל את זה, מחר אני אצטרך לספק קווי תשתיות למרכז הכינרת כי היא ירדה.

ניר ימין: האם עם ה-70 מטרים האלה באמת אפשר לנהל מעגנה בטווח הזה?

רוני זיסו: כן.

עידו גרנות: אולי לא הבנתם נכון.

עידו גרנות: קיים אצלנו מערך עגינה.

עידו גרנות: יש עוגן כבד מאוד שמחובר למצוף שנמצא מעליו.

עידו גרנות: כאשר הספינה קשורה אליו ולא מחוברת לחוף, היא מסתובבת.

עידו גרנות: המיקום של העוגנים האלה לא השתנה במשך 15-20 שנים והמרחק של העוגן הזה מהחוף, לא משתנה בהקשר לעלייה או הירידה של המפלס.

עידו גרנות: זה כדי שתבינו יותר טוב על מה אנחנו מדברים.

עידו גרנות: בעגינה יש מצב שנקרא מונו בוי, שזה מצוף יחיד שכלי השיט מחובר אליו.

עידו גרנות: כאשר כלי השיט מחובר אליו ולא מחובר אל החוף, כלי השיט מסתובב.

עידו גרנות: מהסיבה הזאת אבא שלי ביקש להגדיל את התחום מ-75 מטרים ל-150 מטרים.

עידו גרנות: כלי השיט הארוך ביותר שלנו, 31 מטרים אורכו ועם השפיל, עם החוד שקיים בשרשרת, הוא מגיע עד 150 מטרים בערך.

עידו גרנות: מהסיבה הזאת ביקשנו לשנות את זה.

עידו גרנות: זה לא משנה שום דבר בפועל.

רוני זיסו: דיברנו על זה.

רוני זיסו: אתה זוכר שדיברנו על מעגנה שכל כלי השיט תחת אותה בעלות?

רוני זיסו: זה המקרה.

עידו גרנות: אנחנו לא צריכים 200 מטרים.

עידו גרנות: יש לנו בעיה אחרת עם חוף שחייה שקם חמישים מטרים מאתנו והוא קם בניגוד לתקנות.

רויטל קסטרו: גם בסעיף קטן (2) יש הגדרה מסוימת לשטח היבשתי.

רויטל קסטרו: בסעיף (9) יש איזושהי התייחסות.

רויטל קסטרו: בחלק מהסעיפים כאן בתוכנית יש התייחסות לשטח שימושים בכל מקום.

רוני זיסו: המעגנות שמוכרזות כנמל, התחום שמוכרז – תקף.

רוני זיסו: במעגנות שלא הוכרזו או שהן חלק מנמל אחר, כמו למשל מעגן שביט, מכיוון שלא הכרזנו עליהן כעל נמל בפני עצמו, עשינו התאמה למרינות האחרות.

רוני זיסו: קרי, 5 מטרים ביבשה, שזה שטח תפעולי.

רוני זיסו: זה אותו דבר אלא שזה פשוט לא מוכרז כרגע כי זה חלק מנמל חיפה.

רויטל קסטרו: אני מדברת על האמור:

רויטל קסטרו: נמל או חלק מנמל שנועד לשמש בעיקר לכלי שיט קטנים, תיקונם, שיפוצם וכולי.

רויטל קסטרו: מספנות לא יכולות לעבור 5 מטרים.

רוני זיסו: נכון, אבל זה כלי שונה ממספנה וכנ"ל במרינה אילת.

רוני זיסו: בכל מרינה אחרת, המספנה היא חלק מההכרזה.

רוני זיסו: אם וכאשר תוכרז מעגנת שביט ותהיה בה מספנה, המספנה תהיה בתחום ההכרזה.

רויטל קסטרו: יש מקום להוסיף כאן תסריט לתחום היבשה?

רוני זיסו: לא.

רוני זיסו: הגדרנו את זה ברור.

רוני זיסו: ההגדרה היא מאוד ברורה.

רוני זיסו: אין להם מספנה.

רוני זיסו: אם הייתה להם מספנה, הייתי מגדיר.

רוני זיסו: 5 מטרים סביב קו המים, זה לא ברור?

רוני זיסו: זה ברור.

רויטל קסטרו: לי זה ברור, אבל במקומות אחרים זה לא ברור.

עמוס נוימן: הייתי רוצה להתייחס לנושא הזה.

עמוס נוימן: ראשית, אין שום הגבלה ומגבלה לעגון כלי שיט במרחק כזה או אחר בתוך הכינרת.

עמוס נוימן: אף אחד לא הגביל ואין שם בעיה של בטיחות שיט.

עמוס נוימן: יחד עם זאת, ההגדלה מ-70 מטרים ומעלה נותנת במידה מסוימת חזקה גם על השטח לאותו בעל מעגנה שהוא מעגנה פרטית.

אופיר אקוניס: על שטח ציבורי?

עמוס נוימן: לכן לא יכולנו להרחיב את השטח הזה לשטח גדול יותר.

עמוס נוימן: זה שטח תפעולי שמתאים למעגנה.

עמוס נוימן: אני לא חושב שאפשר להרחיב אותו.

רוני זיסו: אני לא חושב שיש צורך.

אופיר אקוניס: זאת המשמעות של ההרחבה?

רוני זיסו: גם במרינה גדולה כמו מרינה הרצליה למשל, אנחנו לא יוצאים כל כך רחוק.

רוני זיסו: יש שטח שדרוש לבטיחות, כלים יכולים לעגון בחוץ.

רוני זיסו: זה לא אומר שהמקום צריך להיות מוכרז כמעגנה.

רוני זיסו: כלים עוגנים במדינת ישראל בכל מקום מול חוף וזה לא מוכרז כמעגנה, אבל זה לא מונע את עגינתם.

רויטל קסטרו: השאלה מה קורה אם למשל צריך מתקן איסוף ביוב או מתקן כלשהו לשימוש כלי השיט.

לאה ורון: מה מפריע לכם שזה יישאר בנוסח של התקנות ואתם תמשיכו לפעול כמו שאתם פועלים?

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: כך אומרת הממשלה.

לאה ורון: מה סותר?

שמואל גרנות: בתחום ההגנה אסור לדוג.

שמואל גרנות: בין הסינקרים והמצופים שלנו, יש סירות דיג, יש סירות ששטות שם והן לא צריכות לשוט שם.

אופיר אקוניס: אבל הממשלה אומרת שהמשמעות של הרחבה ל-150 מטרים היא חזקה של גוף פרטי על שטח ציבורי.

שמואל גרנות: זה לא נכון.

אופיר אקוניס: זה מה שהממשלה אומרת ואני לא בעד הגישה הזאת.

אופיר אקוניס: אני אומר לך את עמדתי.

אופיר אקוניס: אני חושב שהמדינה התפרקה מנכסיה הציבוריים בעשרים השנים האחרונות וזה מעורר פלצות.

אופיר אקוניס: הפקרנו את ים המלח, נתנו את בתי הזיקוק וכל מיני דברים.

אופיר אקוניס: עזוב.

אופיר אקוניס: אנחנו כבר בסוף הסף של ההתפרקות של המדינה מכל דבר שפעם היה נכס לאומי.

אופיר אקוניס: אנחנו עכשיו מנסים להזיז את ההגה בחזרה כך שהמדינה תשמור על נכסיה.

צביקה סבו: מדובר כאן במעגנות.

צביקה סבו: נמל יפו ונמל עכו הם נמלים של דיג עם אופי של דיג.

קריאה: לא כתוב שזה מקום של דיג.

רוני זיסו: המקום מוכרז כנמל.

רוני זיסו: נמל יפו מוכרז כנמל אבל לא דיברנו על אופי.

אופיר אקוניס: חברים, אנחנו מיצינו את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: שמענו מה הממשלה מבקשת להכריז כמעגנות ויש כאן רשימה.

אופיר אקוניס: אני חושב שמיצינו את הדיון.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ לא נמצאת כאן, אבל אני מאשר את בקשת הממשלה כפי שהיא הציעה.

אופיר אקוניס: התוספת (תקנה 1 – הגדרת "מעגנה") – אושרה

פואד נאסר: נמחק מעגן דיג, אבל למה הוא צריך להימחק?

פואד נאסר: הם המציאו את הדיג?

פואד נאסר: זה קיים עוד מלפני קום המדינה.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: בסעיף 8 אנחנו נטפל בזה.

פואד נאסר: אנחנו לא מסכימים שישמיטו את זה.

אופיר אקוניס: נטפל בזה בסעיף 8.

פואד נאסר: בשום מקום בארץ – גם יפו, גם עכו, גם חיפה, גם הרצליה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: כאמור, התוספת אושרה.

אופיר אקוניס: אנחנו עכשיו חוזרים אחורנית.

אופיר אקוניס: אני ביקשתי ב-17 במרץ, אם אינני טועה, בישיבה הקודמת שקיימנו בנושא, להגיע להסכמות על סעיף 8 שמשמעו איסור דיג.

אופיר אקוניס: האם הגעתם להסכמות כלשהן?

רוני זיסו: דנו בזה.

רוני זיסו: 8(א) ו-(ב), דנו בו בוועדה והבעיה הייתה לגבי (ג) ואילך.

רוני זיסו: על (א) ו-(ב) לא היה ויכוח.

אופיר אקוניס: אנחנו החרגנו כאן ואמרנו שהוראה זו לא תחול על טבריה, יפו, עכו ומעגן הדיג קישון שביט ונמל חיפה.

אופיר אקוניס: לעומת זאת, כל האתרים כמו תל אביב, הרצליה, אשדוד, אשקלון ואילת, כל הישובים הגיאוגרפיים שאינם נכללים בסעיף (ג), שם לא יכולה להיות פעילות של דיג.

אופיר אקוניס: כך זה אם הבנתי נכון את הצעת הממשלה.

רוני זיסו: יכולה להיות בהתניות.

אופיר אקוניס: איזה התניות?

רוני זיסו: אלה סעיפים קטנים (ד) ו-(ה).

אופיר אקוניס: הקראנו אותם?

רוני זיסו: כן.

רוני זיסו: צריך להקריא את (ג), (ד) ו-(ה).

אופיר אקוניס: תקריאי בבקשה מ-(ג), "לא יפרוק אדם" עד "פונו מהרציף".

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) לא יפרוק אדם דגים או ציוד דיג בתחום מעגנה, אלא באישור מנהל המעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוראה זו לא תחול בנמל טבריה, נמל יפו, נמל עכו, ומעגן הדיג קישון "שביט" בנמל חיפה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ד) על אף האמור בתקנת משנה (ג), ראה הממונה על הנמלים כי קיימים במעגנה מקומות עגינה פנויים, וכי אין מניעה תפעולית לשימוש של סד"גים באותו רציף, רשאי הוא להורות למנהל המעגנה להקצות רציף במעגנה באורך של עד 50 מטרים לפריקת דגים וציוד דייג, בהתאם לתנאים שהורה עליהם הממונה על הנמלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: ניתנה הוראה כאמור, מנהל המעגנה לא יקצה את הרציף כאמור לעגינה קבועה של כלי שיט אלא אם כן הורה הממונה על הנמלים אחרת אם ראה שאין ביקוש לשימוש סד"גים ברציף או מטעמים דומים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ה) משיט סד"ג או איש צוות סד"ג - (1) יפרוק דגים או ציוד דייג אך ורק ברציף שהוקצה לו לצורך כך על ידי מנהל המעגנה ובהתאם לתנאים שהתנה מנהל המעגנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) לא ישאיר דגים או ציוד דיג על הרציף ללא השגחה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (3) לא יניח דגים או ציוד דיג על הרציף באופן המפריע למעבר הבטוח בו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (4) בעזיבתו את המעגנה יבטיח כי כל ציוד הדיג וציוד הסד"ג פונו מהרציף והרציף נשאר נקי ומוכן לשימוש.

סיגלית ברקאי-ואקיל: לאחר השיחה עם הלשכה המשפטית אנחנו מבקשים להוסיף את סעיף קטן (ו), להגדיר דג.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ו) לעניין תקנה זאת, דג – כהגדרתו בפקודת הדיג 1937.

אופיר אקוניס: אתה ביקשת את זה מהם?

ניר ימין: עורך דין איתי עצמון, לאחר שהתברר שההגדרה של דגים עשויה או עלולה להיות רחבה יותר.

ניר ימין: אולי תסבירי למה זה היה רחק קודם לכן.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה לא רק דג אלא גם כל מיני סרטנים וכולי.

רוני זיסו: שרצים למיניהם.

אורי שרון: כבוד היושב ראש, אם יורשה לי הייתי רוצה לעשות הקדמה לסעיף 8 כי לדעתי כאן אנחנו מאבדים את העיקר.

אופיר אקוניס: מה זאת הקדמה?

אופיר אקוניס: כבר דנו בסעיף 8.

אופיר אקוניס: עכשיו יש רק הערות לסעיף 8.

אורי שרון: אני רוצה בכל אופן לקבל את רשותך לתת הקדמה לסעיף 8 כי זה עניין מאוד עקרוני, עניין מאוד מהותי, וזה עניין אולי שלשם כך אתם יושבים שם.

אורי שרון: אם יורשה לי ולעידו, לתת לכם את הדפים האלה ואני אקריא את ההקדמה שלי.

לאה ורון: סליחה, לא מחלקים דפים בדיוני הוועדה.

אורי שרון: בסדר.

אורי שרון: זה יחולק אחר כך.

אורי שרון: סליחה.

אורי שרון: האם אדוני מרשה לי לתת את ההקדמה?

אופיר אקוניס: כן.

אורי שרון: חברי ועדת הכלכלה של הכנסת, נוכחים.

אורי שרון: הנדון: סעיף 8 בתקנות הנמלים.

אורי שרון: מאת דייגי יפו.

אורי שרון: באוגוסט 1992-1993 החליטה כנסת ישראל על הפרטת נמל יפו.

אורי שרון: לאחר שנים של מאבק הבינו שנמל לא מפריטים כי הוא המורשת, השורש, המסד.

אורי שרון: היום ממשרד ממשלתי במדינת ישראל מוצעת האידיאולוגיה למכירה.

אורי שרון: סעיף 8 לתקנות הנמלים ברוחו, דייגים לא.

אורי שרון: מדינת ישראל קמה מתוך חלום.

אורי שרון: במציאות בלתי אפשרית, האיכר חרש כאן את האדמה, הדייג דג דגים ומאוחר יותר התפתחה תעשייה.

אורי שרון: זה המסד, זו האחיזה, על זה מחנכים אנו, אתם, אנחנו, כולנו, את ילדינו.

אורי שרון: כאן אני עושה אתנחתא קטנה.

אורי שרון: יש מוסד חינוכי שנקרא א.ד. גורדון בתל אביב.

אורי שרון: המוסד נוסד לפני שמונים שנים והוא בא להביע את מה שאני מנסה לומר כאן, את מה שכבוד היושב ראש אמר.

אופיר אקוניס: מר שרון, אני אחזור על ההקראה.

אופיר אקוניס: הוראה זו לא תחול בנמל טבריה, בנמל יפו, עכו ומעגן קישון.

אורי שרון: כבוד היושב ראש, אני רוצה בכל אופן שתיתן לי לסיים את דבריי.

אופיר אקוניס: מה א.ד.

אופיר אקוניס: גורדון קשור?

אורי שרון: זה קשור ואני אומר לך בדיוק.

אורי שרון: זה קשור לך ולי ולמה שאתה ממונה עליו.

אורי שרון: ב-א.ד.

אורי שרון: גורדון הקימו בית ספר לפני שמונים שנים.

אורי שרון: עד היום תושבי תל אביב מעונינים שילדיהם – ילדיך, ילדיי, כולנו שחונכנו שם – יתקבלו ל-א.ד.

אורי שרון: גורדון והוא מוצף.

אורי שרון: זאת כי במציאות של הקריסה של ימינו, שבסופו של דבר אני תכף אגיע לזה, לשם כך אני חושב שאנחנו יושבים כאן ואתם ממונים על כך, אנחנו חייבים לשמור שהמסד הזה שאנחנו עומדים עליו לא ייסדק.

אורי שרון: אני ממשיך את הדברים מהכתוב.

אורי שרון: סעיף 8 לתקנות הנמלים חייב להימחק ובמקומו יופיע סעיף חדש שיביע נחרצות את ההמשכיות, הקצאת מקום בכל מעגן במדינת ישראל לדייגים.

אורי שרון: כל עוד נראה אדמה חרושה, ירוק של גידולים, עשן חרושת, דייג השב מהים, יישמר החלום, יתאפשר קיום, המשכיות ותקווה.

אורי שרון: אתם, ועדה נכבדה, הופקדתם עליהם לשמרם.

אורי שרון: אנא.

אורי שרון: דייגי נמל יפו.

לאה ורון: זאת אומרת, מה שאתה אומר זה שפסקה (ג) לא מקובלת עליך ואתה רוצה להחיל אותה על כל המעגנות?

אורי שרון: אני מדבר על רוח הדברים שבפסקה 8.

אורי שרון: כן.

אורי שרון: אני רוצה להפעיל בצורה כזאת.

אורי שרון: אני לא סתם אומר המשכיות.

אורי שרון: אני אמשיך ואומר.

לאה ורון: לא, אנחנו חייבים לסיים.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לסיים.

אופיר אקוניס: ראשית, היינו בדיון הזה.

אופיר אקוניס: שנית, הוא לא חל על נמל יפו.

אופיר אקוניס: לנמל יפו תהיה המשכיות.

אורי שרון: עניין עקרוני מהותי שאני חושב שבפירוש אתם הופקדתם על זה לשמר את זה כי בסך הכל כולנו יודעים באיזה מצב של התמוטטות ואנחנו לא ניוושע מעוד יכטה, עם כל הכבוד ליכטות.

אורי שרון: אולי ניוושע אם תהיה עוד ספינה שתצא לים.

אורי שרון: לכן זה דבר מאוד מאוד עקרוני ובפירוש אני חושב כך שאתם הופקדתם ולא סתם הזכרתי את א.ד. גורדון.

אורי שרון: אלה לא סתם מלים, זאת לא סתם דמגוגיה אלא זאת עצם המהות, עצם המסד שאני חושב בפירוש שאתם הופקדתם לשמור עליו.

אורי שרון: לכן אני חושב שצריך לעשות איזושהי אתנחתא של חושבים ושכל הדברים המכובדים שכתובים בתקנות, טוב שנדון בהם, אבל אני חושב שצריך להיות העיקרון שאני מביע אותו כאן.

אורי שרון: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני חוזר ואומר שגם ביפו, גם בעכו, גם בטבריה וגם במעגן קישון, ההוראה הזאת לא חלה.

אופיר אקוניס: זה כתוב בעברית טובה, רהוטה ומפוסקת היטב.

עידו גרנות: כל הזמן אומרים את המילה דייגים, הדייגים, הדייג.

עידו גרנות: פעם אחת אני רוצה לומר לכולם, גם לאלה שלא מבינים, מה זה דייג.

עידו גרנות: יש לי כאן כמה מסמכים.

עידו גרנות: כדי שאני אהיה דייג, במעגל הקטן סביבי, אני מפרנס אותי ואת כל הפועלים שלי.

עידו גרנות: במעגל הגדול, אני נותן פרנסה לסוחרי דגים, לסוחרי כבלים, רשתות וכולי.

עידו גרנות: ספינת דיג, זה עסק וזה עסק שעובד 24 שעות.

עידו גרנות: אם אני תופס סרדין, יש לי אולי את החלק האחרון שלו, את הזנב אבל כולם סביבי לוקחים כסף.

עידו גרנות: אני מכניס דולרים למדינה ונותן אפשרות לאנשים לעבוד.

עידו גרנות: כדי להיות ספינת דיג, אני צריך לעמוד בכמה תנאים כאשר האחד מהם הוא להיות בכושר שיט כספינה מקצועית.

עידו גרנות: אני משלם אגרה למשרד התחבורה, אחרי כן אני מביא מהנדסים לחשמל, למנופים, מהנדסים שבודקים את הספינה שלי.

עידו גרנות: לכולם אני משלם כסף.

עידו גרנות: כיבוי אש, מהנדס ימי, כולל רוקח שבודק את התרופות.

עידו גרנות: זה חלק מהדברים שאני צריך לעמוד בהם.

עידו גרנות: לכן באו הבדיקות ובבדיקות מגיע צ'יפ אינג'ינר ורב חובל, בודקים אותי אלפי בדיקות.

עידו גרנות: גלגלים, מי שתייה, הכל.

עידו גרנות: בסופו של דבר אני מקבל כושר שיט, כאשר אני ספינה מקצועית שמותר לה לדוג.

עידו גרנות: עכשיו הגיע משרד החקלאות ואני משלם אגרות, רשיון דיג על ספינה, רשיון דיג אישי, אני משלם למשרד התקשורת.

אופיר אקוניס: חברים, אני מזכיר לכם שכבר קיימנו דיון על סעיף 8.

אופיר אקוניס: כל דייגי טבריה, כל הדבר הזה לא חל עליכם.

עידו גרנות: אני לא שייך לטבריה.

עידו גרנות: אני שייך להרצליה.

אופיר אקוניס: אתם מחזיקים במעגן לידו וגם בהרצליה?

עידו גרנות: אנחנו לא מחזיקים במעגן הרצליה.

עידו גרנות: יש לנו כלי שיט בהרצליה.

עידו גרנות: יש לנו כמה ספינות בהרצליה, שתי יכטות וספינת דיג אחת.

אורי שרון: הם ההמשכיות עליה דיברתי.

עידו גרנות: אנחנו דגים מ-2005 עד 2010, זו השנה השישית שאנחנו דגים.

עידו גרנות: בכל חמש השנים האחרונות פרקנו דגים בהרצליה בתוך רכב שהוא למעשה גם מקרר, לא לכלכנו, לא זיהמנו, למרות הניסיונות שהיו להציג אותנו כעברייני דיג, דבר שלא צלח.

עידו גרנות: השנה אנחנו נזרקנו מהמרינה של הרצליה.

עידו גרנות: אם אפשר היה לדון חמש שנים, מה קרה שכרגע אי אפשר?

אופיר אקוניס: רוצים להסדיר את התחום.

אופיר אקוניס: מנסים להסדיר את התחום.

עידו גרנות: יש כאלה שברגע שמסווים את הציוד שלהם, נותנים להם לדוג.

עידו גרנות: אנחנו לא מסוגלים להסוות את הציוד שלנו.

עידו גרנות: אנחנו רוצים דיג של עד 300 קילו.

אופיר אקוניס: למה אתה לא יכול לפרוק ביפו?

פואד נאסר: למה לא לפרוק בהרצליה?

קריאה: מכיוון שהרצליה לא נמל בית.

עידו גרנות: זה לא הוגן שאני יכול לבחור בין יפו לבין הקישון.

עידו גרנות: המעגנה ביפו מלאה ואני לא יכול להיכנס עם כלי השיט שלי ליפו כי אני יכול לשבור אותו.

עידו גרנות: הכלי שלי הוא כלי של יותר ממיליון שקלים.

עידו גרנות: יש לי בעיה.

עידו גרנות: עד היום הייתי דג מהרצליה, כל השטחים של הדיג היו פרוסים בפניי, והיום אני צריך לנסוע שלוש שעות, דבר שאומר יותר דלק.

אורי שרון: זאת בדיוק ההמשכיות שאתם הופקדתם לשמור עליה.

אופיר אקוניס: הבנתי את עניין הרצליה.

אופיר אקוניס: תודה.

עידו גרנות: לא הייתה הסדרה.

עידו גרנות: הסכמנו אנחנו לא נגמור את השנה עד שהוועדה לא תחליט.

עידו גרנות: השנה לא פרקנו דג אחד בהרצליה.

אופיר אקוניס: הוועדה הזאת לצערי לא מחליטה כבר ארבע שנים.

אופיר אקוניס: התקנות האלה הן מ-2006.

פואד נאסר: אדוני, אבל הוועדה הזאת לא באה לגזול ממני.

אופיר אקוניס: המסקנה שלי היא שלא שעיתם לעצתי וקיימתם הידברות בזמן הזה.

פואד נאסר: קיימנו.

עידו גרנות: לפני שנה היה לנו סיכום ופרקנו בהרצליה.

עידו גרנות: 6.5 טון דונם.

עידו גרנות: באנו לרציף ופרקנו בו והיה טוב לכולם.

פואד נאסר: אדוני, אני מבקש לממש את זכותם של הדייגים במדינת ישראל.

פואד נאסר: לא יקום דבר כזה שיבוא ויגיד לי שהיום היא מרינה, אני לא נותן לדייגים להיכנס ולפרוק דגים או לפרוס רשת.

אופיר אקוניס: אלא באישור מנהל המעגנה.

פואד נאסר: למה צריך להיות אישור אם אני דייג מוגן במשרד החקלאות?

פואד נאסר: אדוני, אני רוצה שתבין דבר קטן והוא ממש קטן.

פואד נאסר: אני דייג מלפני המרינה.

פואד נאסר: אתה מביא לי עכשיו מרינה שתגיד לי מה לעשות?

פואד נאסר: מה אני אעשה עם הפיות האלה?

פואד נאסר: אדוני, תחשוב לרגע אתי.

פואד נאסר: אני ישבתי עם אדון זיסו.

אופיר אקוניס: על יפו אין ויכוח.

פואד נאסר: לא מדברים על יפו.

אופיר אקוניס: תאמר מה אתה מציע.

פואד נאסר: אנחנו קיימנו ישיבה מסודרת ולא הגענו להסדר ולהבנה.

פואד נאסר: אדוני, הייתה ישיבה עם המכובדים של ארגון הדיג ועם אדון זיסו אבל לא הגענו להסכמה.

פואד נאסר: אנחנו ירדנו מ-10 אחוזים ל-5 אחוזים והאדון זיסו אמר שהוא לא יכול לתת לכל המרינות לבלוע את הצפרדע הזאת שקוראים לה חמישה אחוזים עגינה לצורך הדייגים.

פואד נאסר: אם אני ירדתי מ-10 אחוזים ל-5 אחוזים, אני חושב שהייתי הגון.

פואד נאסר: אם אתה רואה את זה אחרת, אדוני, אני מבקש את עזרתך ואת עזרת הוועדה שצריכה לתמוך בנו.

פואד נאסר: אנחנו חלק מהמדינה הזאת ואנחנו לא רק חלק אלא אנחנו הראשונים שנמצאים במעגנות של הדיג במדינת ישראל.

אופיר אקוניס: יפו לא קשורה.

אופיר אקוניס: יפו מוחרגת.

פואד נאסר: אנחנו ארגון הדייגים.

שוקי משעול: יפו קשורה.

שוקי משעול: אני חוזר ומדגיש ואני רוצה שזה יירשם.

שוקי משעול: לדייגי יפו יש הסכם שמסדיר את כל הנושא של העגינה מ-1987 ומ-1986.

שוקי משעול: שיהיה ברור, אם התקנות האלה יתקבלו – והן סותרות ונוגדות – אנחנו מתכוונים לעתור לבג"ץ.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

אופיר אקוניס: עכשיו תשמע לי טוב.

אופיר אקוניס: אני אומר לך שכל ישיבה של ועדת הכלכלה, אני שומע את הטיעון.

אופיר אקוניס: תעתרו למי שאתם רוצים, תעתרו לבג"ץ ותקבלו.

אופיר אקוניס: אתה יודע מה?

אופיר אקוניס: תעתרו לבג"ץ אחרי שההחלטה תתקבל.

אופיר אקוניס: יש גבול.

אופיר אקוניס: כל דבר במדינה הזאת, יש עתירה לבג"ץ.

שוקי משעול: יש הסכם.

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה סעיף 8 – אושר

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף 20.

פואד נאסר: אדוני, זה לא הוגן.

אופיר אקוניס: מספיק עם האיומים האלה.

פואד נאסר: אדוני, זה לא איום.

פואד נאסר: בגלל ועדות כאלה אני כאן נכה.

אופיר אקוניס: מר נאסר, אני מאוד מודה לך.

פואד נאסר: זה לא פייר.

פואד נאסר: הוא יעתור.

אופיר אקוניס: שיעתור, אין בעיה.

פואד נאסר: זה לא פייר אדוני.

פואד נאסר: אדוני, אתה נבחר ציבור.

אופיר אקוניס: אני סגרתי את סעיף 8.

פואד נאסר: אתה נבחר ציבור.

אופיר אקוניס: סעיף 20.

פואד נאסר: אני מבקש שתבטל את זה.

פואד נאסר: תבטל את זה אדוני.

אופיר אקוניס: הסעיף אושר ואנחנו עוברים לסעיף 20.

אופיר אקוניס: מה הייתה הבעיה בסעיף 20?

רוני זיסו: חובת ביטוח.

פואד נאסר: לא מתבייש.

פואד נאסר: אני אגיד מה שאני רוצה.

אופיר אקוניס: אתה יכול להגיד לי מה שאתה רוצה.

פואד נאסר: אתה לא מתבייש אדוני.

פואד נאסר: אתה מתנפל עליו ואתה מאיים עליו שילך לעתור.

פואד נאסר: מה זה עתירה?

פואד נאסר: עתירה היא חוקית.

אופיר אקוניס: אמרתי לו שילך לעתור.

אופיר אקוניס: תודה לך מר נאסר.

פואד נאסר: בגלל אנשים כאלה אנחנו ככה.

אופיר אקוניס: מספיק כבר עם ההאשמות האישיות שלך.

פואד נאסר: אופיר, תפסיק כבר.

פואד נאסר: גם אנחנו אנשי פוליטיקה ולא רק אתה.

אופיר אקוניס: איזה היבט פוליטי היה כאן?

פואד נאסר: אתה לא מכבד כלום.

פואד נאסר: תתבייש.

פואד נאסר: תתבייש.

פואד נאסר: לעשות קומבינות.

עידו גרנות: אלה לא שטויות.

אופיר אקוניס: מדובר על הצעת חוק ממשלתית.

אופיר אקוניס: זאת לא הצעת חוק פרטית.

אופיר אקוניס: זה מה שמציעה הממשלה.

פואד נאסר: תתבייש לך.

רוני זיסו: אנחנו ביקשנו לחייב ביטוח לכלי שיט.

רוני זיסו: יש היום חובת ביטוח לכל כלי שיט שיוצא לים.

רוני זיסו: החובה הזו לא חלה בהיותו במעגנה ואנחנו ביקשנו לחייב את אותו ביטוח לכלי שיט שהוא עומד במעגנה ולא רק כשהוא מפליג בים, וביקשתי להרחיב עליה מכיוון שפוטנציאל הנזק בזמן היותו של כלי השיט במעגנה הוא גדול יותר.

רוני זיסו: הממונה על הביטוח לא קיבל את בקשתנו להרחבה שביקשנו לצד ג'.

רוני זיסו: הוא כן קיבל את בקשתנו ולא בר ביצוע להשית את הנושא של זיהום ים, את הנזק מזיהום ים, כי אין פוליסה כזו שניתן להשית על כלי שיט קטנים בעלויות סבירות.

רוני זיסו: המשמעות היא להגדיל את הפוליסה פי כמה וכמה ואמרנו שזה לא סביר.

רוני זיסו: הדבר היחידי שאנחנו יכולים להרחיב מעבר לחובת הביטוח היסודי, זה נושא של הוצאות שליה.

רוני זיסו: כלי שיט שטובע במעגנה, הוצאות משייתו, לחייב את בעל כלי השיט בפוליסה כזאת.

רוני זיסו: המשמעות היא יחסית זניחה על הפוליסה ואלה פוליסות שקיימות והן ברות ביצוע.

רוני זיסו: לכן, בשיתוף המפקח על שוק ההון – לצערי הוא לא הגיע לדיון – זה הדבר היחיד שהצלחנו.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה איזשהו נוסח שהצלחנו להגיע אליו אתו למרות העמדה העקרונית.

אופיר אקוניס: חברים, אני לא יודע אם הבנתם, אבל אני מסיים היום את התקנות והצעקות והצווחות לא משפיעות עלי.

אופיר אקוניס: חבל על הזמן.

אופיר אקוניס: גם הודעות על פנייה לבג"ץ לא משפיעה עלי.

אופיר אקוניס: סעד משפטי מותר.

שוקי משעול: אלה לא הודעות.

שוקי משעול: בסך הכל הדגשתי מצב שהיה קיים קודם.

שוקי משעול: אתה לא צריך להתרגז כך ולהרים את הקול.

אופיר אקוניס: אני לא התרגזתי.

שוקי משעול: אתה העברת את התקנה.

שוקי משעול: זאת תקנה שנוגעת לעתיד שלי.

אופיר אקוניס: אני אומר לך למה.

אופיר אקוניס: מכיוון שאתה למשל מייצג נמל שהוא הוחרג.

אופיר אקוניס: כל הנמלים של טבריה מוכרים.

אופיר אקוניס: לכן, חבל.

אופיר אקוניס: אנחנו אישרנו ועברנו לסעיף 20.

אופיר אקוניס: כמובן זכותם של כל אזרחי המדינה, ואני אומר את זה כאן לפרוטוקול, גם אנשים שאינם אזרחי המדינה לצערי פונים לבג"ץ ולא תמיד הבג"ץ מקבל החלטות נבונות, עם כל הכבוד.

אופיר אקוניס: אנחנו בפיליבסטר שנמשך ארבעה דיונים.

אופיר אקוניס: אתה דיברת, נתתי לך לדבר כאן, ישבת בחדר ועדת הכלכלה של הכנסת ודיברת וכך כולם עשו.

אופיר אקוניס: לא יהיה אחד, כולל הבג"ץ, שיוכל לבוא ולומר שלא היה דיון יסודי ומעמיק בוועדת הכלכלה של הכנסת בתקנות המעגנות.

שוקי משעול: אני לא מדבר על בג"ץ.

שוקי משעול: ביקשתי ממך רשות דיבור כדי לומר לך את הדברים, אבל לא סיימתי.

אופיר אקוניס: אנחנו בסעיף 20.

שוקי משעול: כרגע התרגזת ואמרת: טוב, העברת תקנה שהיא בעצם העתיד שלי.

שוקי משעול: אתה מדבר כאן על העתיד שלי.

שוקי משעול: אני ספינת דיג.

אופיר אקוניס: אתה לא שייך.

אופיר אקוניס: אני מסביר לך שאתה לא שייך.

אופיר אקוניס: אגב, לפי מה שכתוב כאן, אתה תבוא למנהל המעגנה ותסביר לו בצורה סבירה ונעימה, ולא צווחנית, שאתה רוצה לפרוק, יכול להיות שהוא יסכים.

אופיר אקוניס: זה לא אוסר עליו.

אופיר אקוניס: תקרא את הסעיף.

אופיר אקוניס: יכול להיות שהוא יסכים.

אופיר אקוניס: תקריאי את הסעיף.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 20.

סיגלית ברקאי-ואקיל: דרישת ביטוח.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (א) מנהל מעגנה רשאי לאסור את כניסתו של כלי שיט למעגנה או את עגינתו בה אם לא הוכיח בעל כלי השיט או מי מטעמו כי כלי השיט מבוטח מפני אחריותו למשיית כלי שיט שטבע או עלה על שרטון בתחום המעגנה לפי פרק ד' לפקודה או שהופקדה בידיו ערבות בנקאית או פיקדון לפיצוי מפני אחריותו כאמור בכפוף לאמור בתקנת משנה (ב).

סיגלית ברקאי-ואקיל: עד 8 מטרים - סכום הביטוח או הערבות הבנקאית המזערי הנדרש בשקלים הוא 400 אלף שקלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 8.01 מטרים ועד 14 מטרים, 700 אלף שקלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 14.01 מטרים ומעלה, מיליון שקלים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני רואה שצריך אחרי "או הערבות הבנקאית" להוסיף "או הפיקדון".

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו קיימנו דיונים עם המפקח על הביטוח.

סיגלית ברקאי-ואקיל: העמדה העקרונית שלהם, אני רואה שהוא לא הגיע היום, הייתה שהם לא רוצים חובת ביטוח בתקנות.

גיורא קדר: ממש לא נכון.

רוני זיסו: אנחנו קיימנו אתו דיונים.

רוני זיסו: אתה אומר לא נכון?

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה מה שהוא אמר.

רוני זיסו: אני אשמח אם הוא יסכים, אבל הוא לא הסכים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הוא כמעט לא הסכים גם לזה.

רוני זיסו: גם את זה הוא לא אהב.

אופיר אקוניס: הדיונים התקיימו ביניכם לבין המפקח על הביטוח.

רוני זיסו: הדיונים התקיימו בינינו לבין איגוד החברות ולבין הסוכנים.

רוני זיסו: אנחנו רצינו יותר, אבל הוא לא הסכים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: רצינו יותר והסברנו לו את זה.

רוני זיסו: לא יותר כסף אלא יותר כיסויים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: החובה הזאת של משיית כלי שיט מהמעגנה, למעשה חובה של בעל כלי השיט, על פי הפקודה, והוא חייב על חשבונו להוציא את כלי השיט החוצה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מה שקורה היום זה שבפועל המדינה היא זאת שעושה את זה והיא זאת ששולה את כלי השיט כי בעל כלי השיט או שלא נמצא או שלא רוצה לשלם.

סיגלית ברקאי-ואקיל: כאן זה בא להסדיר שלפחות תהיה חובת דיווח.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הבנו מהמפקח על הביטוח שיש היום בשוק ביטוחים לביטוח כזה.

גיורא קדר: אני דיברתי עם המפקח על הביטוח והוא נגד שינוי החוק הקיים.

גיורא קדר: החוק כרגע קובע שכל כלי שיט במדינת ישראל חייב בביטוח על פי תקנות הנמלים וזה מה שיש.

גיורא קדר: דבר שני, שאלה מאוד פשוטה.

גיורא קדר: אם זה כל כך חשוב לכם, מדוע ללכת בכיוון ההפוך?

גיורא קדר: יש מצב שבו – ויתקנו אותי מנהלי המרינות – רוב המקרים שכבר מגיעים למצב שהכלי טובע, זה כלי שלא שילם עגינה, זה כלי שלא הוציאו אותו מהמים, זה כלי שאין לו כושר שיט וממילא גם אין לו ביטוח.

גיורא קדר: כדי לפתור את הבעיה הזאת, היה צריך פשוט לחייב את מנהל המרינה, מה שיש לכולם במילא, להחזיק ביטוח צד ג'.

גיורא קדר: נקודה.

גיורא קדר: ובזה סיימת את הבעיה.

רוני זיסו: לא נותנים צד ג' לאף אחד.

רוני זיסו: למה שמנהל המעגנה יכסה את זה שכלי השיט שלו טבע?

גיורא קדר: אם בתוך המעגנה מחר בבוקר המנוף יגרום נזק לכלי שיט?

רוני זיסו: זה אותו הדבר?

גיורא קדר: זאת לא חובה.

גיורא קדר: אתה עדיין לא מחייב אותו.

גיורא קדר: אם מחר בבוקר נקרעת מערכת העגינה וכתוצאה מזה ארבעה כלים טובעים, אתה רוצה לחייב את בעל הכלי להוציא את זה?

גיורא קדר: למה לא תחייב את מנהל המעגנה?

רוני זיסו: מה קורה בפועל?

גיורא קדר: עזוב בפועל.

גיורא קדר: אנחנו מדברים על חוק.

רוני זיסו: טבעו בחודש האחרון ארבעה כלי שיט.

גיורא קדר: אם אתה רוצה להרחיב את הביטוח, תרחיב אותו לכולם ולא רק לצד אחד.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הפקודה קובעת לגבי בעל כלי השיט.

אופיר אקוניס: איגוד חברות הביטוח.

אופיר אקוניס: טרם שמענו אתכם היום.

ירון אליאס: הסעיף כבר כמה תהפוכות ובגרסה לפני האחרונה היה כיסוי יחסית רחב ולכן נקבעו גם סכומי ביטוח שהם יחסית גדולים.

ירון אליאס: מה שקרה בגרסה האחרונה זה שהכיסוי מאוד צומצם אבל סכומי הביטוח נותרו גבוהים מאוד, כך שנוצרה כאן איזושהי אנומליה שמדובר בכיסוי יחסית מצומצם ובסכומי ביטוח שלא הולמים את הכיסוי.

רוני זיסו: סכומי הביטוח שנקבעו, נקבעו לפי השלייה, שזה היה החלק היקר.

ירון אליאס: לא, בגרסה הקודמת היה גם כיסוי צד שלישי.

רוני זיסו: את זה בהתחלה הוא הוריד לנו.

ירון אליאס: יש כאן אנשים שעוסקים במטריה והם מעידים על כך שמדובר על סכומים גבוהים יחסית.

גיורא קדר: להוציא אופנוע ים זה 400 אלף שקלים?

אופיר אקוניס: אולי אפשר להוסיף קטיגוריות לכלים יותר קטנים.

אופיר אקוניס: להוריד להם בין אפס לשמונה.

רוני זיסו: אופנועים לא עוגנים במרינות.

רוני זיסו: נתנו דוגמה של אופנוע, אבל אופנועי ים לא עוגנים במרינה.

אורי שרון: בכל לשון של בקשה אני מבקש מכם לעשות אתנחתא ולחשוב ולקרוא שוב את הדף הזה.

אורי שרון: זה נוגע לכולנו כאן.

אורי שרון: לגבי סעיף 8, תעשה אתנחתא, אל תאשר אותו, אל תיתפס לזה, אל תאשר את זה עדיין ובוא נעשה עוד רגע אחד חושבים כי אלה לא סתם מלים, זאת לא דמגוגיה, אלא האש בוערת בי כי אני כדרך חיים הגשמתי את אותו מסד שאני מבקש ממך.

אורי שרון: המסד הזה מתייחס לא רק לנמל עכו, וכל הכבוד שיש לנו אותו כנמל, אלא הוא מתייחס למעגנות שמה יותר פשוט שיהיה מוקצה בתוך מרינה שטח.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא בסעיף 8 אלא בסעיף 20.

אופיר אקוניס: אני הודעתי בתחילת הכהונה שלי שאני מתכוון להגיע להכרעות.

אורי שרון: אני יודע.

אורי שרון: לפעמים יש פצוע בשטח.

אופיר אקוניס: אין שום פצוע בשטח.

אופיר אקוניס: אנחנו לא בסעיף 8 אלא אנחנו בסעיף 20 ואנחנו נגיע להכרעה גם בסעיף 20.

אופיר אקוניס: האם הממשלה מסכימה להכניס קטגוריה נוספת של כלים קטנים יותר?

אופיר אקוניס: אם זה בכלל אפשרי.

רוני זיסו: זה לא רלוונטי למעגנות.

גיורא קדר: אני רוצה לומר מה המשמעות של זה, ולי קל לומר את זה.

גיורא קדר: אני אומר כאן לפרוטוקול שאם החוק הזה יעבור כמו שהוא, אני ארוויח הרבה כסף.

גיורא קדר: לכן קל לי לדבר.

גיורא קדר: אנחנו עוסקים בביטוח ואני יושב כאן כנציג ציבור.

גיורא קדר: אני אומר שלא יתכן שאתה תדרוש מבן אדם להוציא סירת דיג של שמונה מטרים ואתה תאמר לי שיביא לך ביטוח על מאה אלף דולר.

גיורא קדר: לא יתכן.

גיורא קדר: מפני שלהוציא סירת דיג של שמונה מטרים, זה יכול לעלות – ויתקנו אותי כאן החברים – עופר, כמה זה יכול לעלות?

עופר זרמתי: 1,300 שקלים.

עופר זרמתי: אצלנו 1,300 שקלים.

רוני זיסו: איזה ביטוח קיים היום?

רוני זיסו: מאה אלף דולר.

גיורא קדר: לא.

גיורא קדר: זה צד ג'.

גיורא קדר: אתה מתבלבל.

גיורא קדר: אנחנו מדברים על דבר ספציפי, על כמה עולה לקחת סירה שטבעה בנמל, סירה באורך שמונה מטרים, ולהוציא אותה החוצה.

גיורא קדר: שאף אחד כאן לא ילמד אותי.

גיורא קדר: אני עשיתי את זה יותר טוב ויותר הרבה מכל אחד אחר.

גיורא קדר: לכן אני מציע שעד שמונה מטרים לא יהיה בכלל חיוב כי זה כלום.

גיורא קדר: עד שמונה מטרים לא יהיה שום חיוב.

גיורא קדר: משמונה מטרים ומעלה או יותר נכון עשרה מטרים ומעלה.

אופיר אקוניס: לא, זה לא יעלה על הדעת.

ירון אליאס: אדוני היושב ראש, עולה שסכום הולם שישקף את הסיכון הוא הפחתה של 50 אחוזים בסכומי הביטוח כאן.

ירון אליאס: כלומר, במקום 400 אלף – 200 אלף, במקום 700 אלף – 350 אלף.

אופיר אקוניס: את זה אומר איגוד סוכנויות הביטוח.

ירון אליאס: איגוד חברות הביטוח.

ירון אליאס: גם לנו אגב יש אינטרס שהביטוח יהיה גדול ככל האפשר.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, להוריד את כל הסכומים הנקובים כאן בחצי.

אופיר אקוניס: חברות הביטוח אומרות שאפשר להוריד את הסכומים בחמישים אחוזים.

רוני זיסו: מכיוון שהסכום הוא משתנה בהתאם למצב וגם גודל הכלי, זה לא חד משמעי.

רוני זיסו: היו לנו הרבה מאוד דיונים על הסכום ואי אפשר לומר מראש כמה זה יעלה כי הכלי במרינה יכול להיות ליד רציף ויכול להיות לא ליד רציף, ויכול להיות במקום שאפשר להגיע עם מנוף ויכול להיות במקום שצריך להגיע עם אסדה עם מנוף, כך שהעלות משתנה דרסטית.

רוני זיסו: לגיורא יש הרבה יותר ניסיון, זה נכון.

רוני זיסו: אני התעסקתי בשלייה של מעט מאוד כלים והם עלו הרבה יותר, ואולי בגלל זה, זה הגיע אלינו.

רוני זיסו: במרינות שמתעסקות בשלייה, להגיד לא לעשות ביטוח, זה קל מאוד כי אז המרינה ו/או המדינה משלמים את זה.

רוני זיסו: לכן אני לא מקבל לומר אפס בשום מקרה.

אופיר אקוניס: לא, זה ברור.

רוני זיסו: יכול להיות שאת הסכומים אפשר לצמצם.

רוני זיסו: אמרנו את זה גם בדיונים הראשונים וגם בדיונים עם הממונה על שוק ההון.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שהדבר הזה יסתיים ולא הבאתם הצעה יותר טובה?

אופיר אקוניס: חמישים אחוזים.

רוני זיסו: ההצעה הזאת צומצמה מההצעה המקורית.

רוני זיסו: היא הייתה על מיליון ו-200 אלף.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

אופיר אקוניס: הביטוח מדבר על הורדה של חמישים אחוזים.

רוני זיסו: אני לא יודע אם חמישים אחוזים זה ריאלי.

אופיר אקוניס: מציעות הסוכנויות להוריד את זה בחמישים אחוזים.

אופיר אקוניס: זאת המלצה מקצועית.

אופיר אקוניס: האם אתם מסכימים להוריד?

רוני זיסו: כן.

אופיר אקוניס: הממשלה מסכימה.

שמואל מלכיס: הסכומים האלה בזמנו נקבעו מתוך הנחה שחובת הביטוח תתייחס לביטוח צד ג' כולו ולא רק להוצאות משייה.

רוני זיסו: לא נכון.

שמואל מלכיס: אני הייתי בישיבה.

רוני זיסו: אתה טועה.

רוני זיסו: צמצמנו את הסכומים.

שמואל מלכיס: אני ישבתי עם אגף הספנות.

אופיר אקוניס: חברים, אתם מסכימים לחמישים אחוזים?

רוני זיסו: כן.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו מצמצמים את הסכום בחמישים אחוזים ואנחנו נקיים בדיקה.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממך, לאה, את הסעיף הספציפי הזה לשלוח כמו שהוא - באישור של הורדה של חמישים אחוזים כפי שהציעו חברות הביטוח – למפקח על הביטוח ועל שוק ההון במשרד האוצר ושהוא ייתן לי תשובה האם הדבר נראה לו בתחום הסביר או יש מקום להורדה נוספת.

אופיר אקוניס: אז נפתח רק את הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: לגבי הדבר הזה, הסכומים צומצמו ואושרו.

אופיר אקוניס: סעיף 20 – אושר בהורדה של 50 אחוזים מתוך הסכומים שמופיעים כרגע תודה.

לאה ורון: מה עם הגדרה של מעגנה?

אופיר אקוניס: לא צריך.

אופיר אקוניס: המבקשת בעצמה הלכה.

גיורא קדר: כבוד היושב ראש, העניין הזה של התיירות הוא חשוב ביותר.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: הורדנו את זה ב-50 אחוזים ונקבל חוות דעת.

אופיר אקוניס: אם כן, נפתח רק לסעיף 20.

אופיר אקוניס: הממשלה מסכימה לשנות את סעיף המעגנה למה שכתוב: נמל או חלק מנמל וכדומה, או למטרות תיירות וחינוך ימי?

רוני זיסו: כן.

ניר ימין: אתם יודעים מה המשמעות של זה?

רוני זיסו: לטעמי אין לזה משמעות, אבל זה חשוב להם.

מורדי חבר: לטעמנו יש משמעות.

מורדי חבר: אם זה לתיירות, הוא לא יוכל לשנות את הייעוד התיירותי.

אופיר אקוניס: אם כן, לא צריך.

שמואל מלכיס: אני רוצה לומר שזה נשמע לי די אבסורדי שהתקנות האלה כפופות לאישורו של המפקח על הביטוח.

שמואל מלכיס: אין לו שום סמכות בתחום הזה.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: זה לא נאמר.

לאה ורון: יושב ראש הוועדה לא אמר שהתקנות האלה כפופות לאישורו.

אופיר אקוניס: אני ביקשתי חוות דעת.

שמואל מלכיס: חוץ מזה אני רוצה לומר לך שאם תמצא בפיקוח על הביטוח אדם אחד שמומחה לביטוח ימי, אני אשמח מאוד.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

ניר ימין: אדוני, אני רוצה להבהיר.

ניר ימין: גם מה שהתייחסת קודם לכן לגבי הפנייה לרשות ההגבלים העסקיים וגם הפנייה למפקח על הביטוח, לאור הערתו של מר מלכיס, היא שאם תקבל חוות דעת שאומרת הפוך ממה שנקבע בתקנות, אתה תשקול לפתוח מחדש את הדיון אבל אתה לא מתחייב לעשות שום דבר.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: זה הנוסח.

לאה ורון: זה ממילא נכון לגבי כל דבר.

אופיר אקוניס: זה נכון לגבי כל דבר.

ניר ימין: לעניין הגדרת מעגנה.

ניר ימין: האם אתה פותח את זה לדיון?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: אין צורך.

אופיר אקוניס: אם זה מופיע או לא מופיע, למה צריך את זה?

גיורא קדר: אנחנו חושבים שצריך.

אופיר אקוניס: לשם מה לפתוח?

אופיר אקוניס: אפילו המבקשת לא נשארה כדי לשמוע האם בקשתה התקבלה.

אופיר אקוניס: אין צורך.

גיורא קדר: אנחנו חושבים שהוועדה צריכה להגן בדיוק על מה שהוא אמר קודם כי אם מחר בבוקר במרינה אשדוד מפעיל פרטי – סתם אני נותן דוגמה – מחליט שהוא רוצה לעשות שם משהו אחר, כן צריך להגן.

רוני זיסו: הוא לא יקבל אישור מהממונה על הנמלים.

גיורא קדר: לא, לשנות את הייעוד.

אופיר אקוניס: הסעיף אושר.

עופר זרמתי: אנחנו צריכים לדבר על זה.

עופר זרמתי: אתה מיהרת.

עופר זרמתי: אתה התעצבנת על העניין של הבג"ץ.

אופיר אקוניס: לא מיהרתי.

אופיר אקוניס: אנחנו מסיימים כאן סגה שהתחילה ב-5 באוגוסט 2009, אז הייתה ישיבה ראשונה על תקנות המעגנות.

אופיר אקוניס: ב-2009, בזמן הכהונה שלי.

אופיר אקוניס: בכנסת ה-17, ה-16 וה-15 היו דיונים והצליחו לרווח את זה ל-14 שנים.

אופיר אקוניס: בעיניי הדבר הלא תקין הוא ש-14 שנים הדבר הזה לא התקיים.

אופיר אקוניס: לא שהוא נמשך 14 שנים אלא שהוא עוכב 14 שנים.

עופר זרמתי: אני מסכים אתך, אבל לא דיברו עם הדייגים.

עופר זרמתי: יש כאן דייגים שבאו לכאן.

אופיר אקוניס: אבל הדייגים התייחסו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא יודעת, אתם אולי תתרגזו עלי, ואולי זאת חוסר הבנה בתחום, אבל אני בכלל לא חושבת שצריכים להיות דייגים במרינה.

עופר זרמתי: זאת הטעות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהעובדה שבמרינה יש סירות ויש את כל הג'יפה הזאת של האוניות, אני לא בטוחה שאני רוצה לקנות דגים שאתם דגים במרינה, אלא רק דגי ים.

רוני זיסו: הם לא דגים במרינה.

רוני זיסו: הם רוצים לפרוק במרינה.

קריאה: גבירתי, זה ממש מעליב מה שאת אומרת.

אופיר אקוניס: רבותיי, בזה הרגע אנחנו סיימנו את הישיבה.

אופיר אקוניס: הישיבה נעולה.

אופיר אקוניס: תודה רבה.