ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 273, 2010-06-27 12:05

אופיר אקוניס: שלום לכם.

אופיר אקוניס: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות הנמלים (בטיחות השיט) (תיקון), התשס"ח-2008.

אופיר אקוניס: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים מבקש לתקן את התקנה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הצעת התקנות שלנו מתייחסת ספציפית לכלי שיט, להעברת מטענים בצובר נוזלי.

סיגלית ברקאי-ואקיל: יש מטענים כמו כימיקלים, שמן וגז שלא ניתן להזרים אותם למכלים, לאכסון בקופסאות ובארגזים, ולכן למעשה הם מובלים בכלי השיט על ידי הזרמתם לתוך כלים מובנים בתוך כלי השיט.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בגלל האופי של ההובלה הזאת, יש לזה למעשה הרבה השלכות, בעיות וסיכונים למים, לשיט, לאיכות הסביבה וכולי, ולכן יש צורך למעשה להבטיח אמצעי בטיחות מיוחדים לעניין הזה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנות הנמלים היום, בפרק השלישי, קובעות הסדרים שונים לגבי הובלת מטענים בצובר נוזלי כמו למשל קבלת היתרים לטעינת חומרים מסוכנים, ובין היתר גם קובעות את סעיף 15(א) לתקנות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הסעיף הזה למעשה מתייחס היום לאיסור של הובלת מכלית שמן או כימיקלים במימי החופים של ישראל, אלא אם כן יש בכלי השיט מכלים ייעודיים, כלי השיט מזרים לתאים שלו כשהוא פורק את המטען כדי לשמור על היציבות שלו.

אתי בנדלר: מזרים מתוך מי הים.

אתי בנדלר: שואב מי ים כדי לייצב את כלי השיט.

סיגלית ברקאי-ואקיל: נכון.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בכל מקרה, התקנה קובעת חובה שיהיו בכלי השיט מכלים ייעודיים למי נטל או שהמסוף שאליו כלי השיט מגיע, יש בו את מתקני הקליטה האלה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הסיבה לזה הייתה כי בעבר היה נהוג שהמים שהיו מוזרמים, היו מוזרמים לתוך מכלים בהם כבר היה המטען והם היו מתלכלכים ואי אפשר היה לזרוק אותם בחזרה לים אלא היה למעשה צורך לקלוט אותם בצורה תקינה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בנוסף לכך הייתה גם הגבלה לגבי מכליות שמן, הגבלה של הגיל שלהן, אם הן מעל עשרים שנים ויותר, בהתאם לנמל הפקידה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: היום, בעקבות התקדמות בניית כלי השיט ועקב אירועים שאירעו בעבר, שהצריכו את הארגונים הבין לאומיים לשדרג את האמנות, וגם הגברת המודעות למניעת זיהום ים, אנחנו מבקשים ומציעים להגביר למעשה את הדרישות לעניין מכליות אלה.

אופיר אקוניס: אני מבין שהבקשה הזאת, גם היא מ-2007.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: עברו כבר שנתיים וחצי מאז הבקשה הגיעה אלינו.

אתי בנדלר: זאת אומרת שכבר מכליות המשיכו להתיישן.

אופיר אקוניס: מה קרה שלא היו תקנות ב-2007?

אופיר אקוניס: אני רואה שאני מנקה את השולחן ליושבי-ראש ועדה קודמים.

אתי בנדלר: לא.

אתי בנדלר: ב-2007 הוועדה לא הספיקה לדון בזה ואז היה צורך לחכות לפנייה של השר החדש.

אופיר אקוניס: הכנסת לא התפזרה בדצמבר 2007 אלא בנובמבר 2008.

אתי בנדלר: תמיד סדר היום של ועדת הכלכלה, היה מאוד מאוד עמוס.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני יכולה להתחיל להקריא את התקנות?

אופיר אקוניס: כן.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תקנות המלים (בטיחות השיט) (תיקון), התשס"ח-2008 אני מניחה שהתאריך ישתנה לתש"ע-2010.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 1.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תיקון תקנה 1 בתקנה 1 לתקנות הנמלים (בטיחות השיט), התשמ"ג-1982 (להלן התקנות העיקריות) – (1) אחרי הגדרת "גוררת" יבוא: "מכלית גז" – כלי שיט שנבנה או הותאם בעיקרו להובלת גז בצובר במצב צבירה נוזלי או להובלת מוצרים אחרים המפורטים בפרק 19 של קודקס מספר 15 שבתוספת השבע עשרה".

סיגלית ברקאי-ואקיל: ההגדרה "שמן עמיד" – תימחק.

אתי בנדלר: האם לא צריך לכתוב קודקס של אימ"ו מספר 15?

אתי בנדלר: הקודקס של אימ"ו מוגדר בסעיף ההגדרות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני לא חושבת שצריך.

סיגלית ברקאי-ואקיל: התוספת השבע עשרה מפרטת את הרשימה.

אתי בנדלר: אני יודעת.

אתי בנדלר: ההגדרה של אימ"ו בתקנות, הוא "הקודקס הבין לאומי הימי או החלטות אסיפה של אימ"ו המתאימים לעניין כמפורט בתוספת השבע עשרה" אבל השם בתקנות הוא קודקס של אימ"ו.

אתי בנדלר: לכן אני חושבת שצריך לומר קודקס של אימ"ו מספר 15.

סיגלית ברקאי-ואקיל: יש כביכול פנייה לפריט.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אפשר להוסיף.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אין מניעה להוסיף.

אתי בנדלר: אני התקשיתי עד שמצאתי למה הכוונה.

אופיר אקוניס: אני לא מבין מה הכוונה.

אתי בנדלר: צריך להוסיף את המלים בתוך ההגדרה עצמה, בפרק 19 של קודקס של אימ"ו מספר 15.

צבי פטר שחור: זה הקודקס של אימ"ו.

אתי בנדלר: הקודקס הבין לאומי הימי, המתאימים לעניין, כמפורט בתוספת השבע עשרה.

אופיר אקוניס: הערות לסעיף הראשון.

יהודה גסנר: מהנדס מינהל הדלק.

יהודה גסנר: רק כדי להבהיר.

יהודה גסנר: מדברים על גז לפי הקודקס הזה, זה גז בישול, בוטן, גז טבעי?

יהודה גסנר: האם אפשר לפרט?

צבי פטר שחור: הקודקס הזה תופס לכל.

צבי פטר שחור: הקודקס הזה בנוי גם לקודקס LNG, לאוניות הענקיות שיש לו במקרה גם צילום שלו, זה תופס לפרופם, לאטילן, לגפ"ם שהוא בישול.

אתי בנדלר: במלים אחרות, כל סוג של גז.

צבי פטר שחור: כן.

צבי פטר שחור: כל סוג של גז.

אופיר אקוניס: אין הערות נוספות לסעיף 1.

אופיר אקוניס: סעיף 1 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: 2.

סיגלית ברקאי-ואקיל: החלפת תקנה 15א במקום תקנה 15א לתקנות העיקריות יבוא: "15א.

סיגלית ברקאי-ואקיל: הובלת מטענים בצובר נוזלי (א) בתקנה זו, "מכלית" – כלי שיט שנבנה או הותאם בעיקרו להובלת מטענים בצובר נוזלי, לרבות מכלית שמן ומוצריו, מכלית שמן גולמי, מכלית כימיקלים ומכלית גז.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) לא ישיט אדם ולא ירשה לאחר להשיט מכלית בתחום מימי החופין של ישראל אלא אם כן מותקנים בה מכלים ייעודיים למי נטל (Segregated Ballast Tanks) וכל מי הנטל נמצאים באותם מכלים, ואם המכלית מיועדת לפקוד - (1) את נמל אילת – גילה אינו עולה על 20 שנים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) נמל אחר – גילה אינו עולה על 25 שנים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ג) לא ישיט אדם ולא ירשה לאחר להשיט בתחום מימי החופין של ישראל מכלית שהיא אחת מאלה: (1) מכלית גז, אלא אם כן היא בנויה לפי הוראות קודקס מספר 15 שבתוספת השבע עשרה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) מכלית כימיקלים, אלא אם כן היא בנויה לפי הוראות קודקס מספר 3 שבתוספת השבע עשרה".

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו נעשה את התיקון בהתאמה של אימ"ו.

אופיר אקוניס: מה ההבדל בין אילת לנמלים אחרים?

צבי פטר שחור: הסיבה היא זיהום.

סיגלית ברקאי-ואקיל: באילת, בגלל המאפיינים הייחודיים שלו כנמל שיש לו גם תיירות וגם בעיות אקולוגיות – ים סוף וכל הדייג המיוחד שקיים בו – רצינו להבטיח קצת יותר את איכות הסביבה.

אתי בנדלר: השאלה מה מקדם הסיכון של מכלים שבין 20 ל-25 שנים מבחינת הוותק שלהם.

צבי פטר שחור: אני מפקח של משרד התחבורה בחיפה ואחראי על ביקורת כלי שיט זרים ובעיקר מכליות.

צבי פטר שחור: התחום שלי הוא מכליות בעיקר, מכליות לסוגיהן, וזה כבר במשך הרבה שנים כאשר הפלגתי בהן כרב-חובל.

צבי פטר שחור: המקדם הוא פונקציה של גיל של מכלית, ככל שהיא מזדקנת מבחינת סכנה, שבירה וכדומה, ואם זה באילת, אנחנו לוקחים את מקדם הביטחון כי יש שם את הצד הביולוגי, את הצד של הדגים, את הצד של התיירות, ואם יהיה שם פולושן, זה יפגע בתיירות וכדומה.

צבי פטר שחור: אנחנו לוקחים את מקדם הביטחון לגבי אילת.

צבי פטר שחור: אם כבודו ירשה לי, אני יכול להסביר קצת על דברים אחרים.

אופיר אקוניס: הגעתם למסקנה שבנמלים אחרים מספיק גיל המכליות?

צבי פטר שחור: מתוך סיבה אחרת.

סיגלית ברקאי-ואקיל: התקנה היום קובעת לגבי המכליות שמן והמגבלה היא אותה מגבלה כמו שהייתה היום אלא שהיא הורחבה ליתר המכליות.

צבי פטר שחור: היא מתכוונת למגבלה לגבי שמן עמיד שהוא שמן שברגע שהוא נכנס למים, הוא נהפך למשהו ששוקע בתוך המים ולא ניתן לנקות, כך שהוא יהרוס את האלמוגים ואת הכל.

צבי פטר שחור: לכן הייתה התקנה עד עכשיו.

צבי פטר שחור: כעת, מתוך אירועים – ב-1 ליולי 1986 – יצא קוד חדש לגמרי וזה הקוד למכליות עם מערכות כפולות והגנה מבחינת פריקת גזים, מבחינת מבנה כפול וכדומה.

צבי פטר שחור: אנחנו אומרים שבקרוב הקוד הזה יהיה 25 שנים ואנחנו מבקשים זאת מבחינת הבטיחות.

צבי פטר שחור: קשה להגיע לכל מיני מקומות בתוך המכלית.

צבי פטר שחור: כאשר אנחנו בודקים אותה, אנחנו לא תמיד נכנסים למבנה ואנחנו נתקלים במכליות ישנות בהן מערכות לא תקינות, גופים שמוותרים עליהם כי כבר לא כדאי להשקיע בהם, וכל זה מגיע לכאן.

צבי פטר שחור: אנחנו מנסים להגביל את זה מבחינה זאת, היות שכל מכלית שמגיעה ארצה עוברת דרך המשרד שלי ואני מאשר אותה.

צבי פטר שחור: מהניסיון אנחנו רואים זאת.

צבי פטר שחור: העליתי גם את הקוד למכליות כימיקלים ואין יותר מכליות דלק שמגיעות בלי דופן כפולה אלא כאלה שיש להן רק דופן רגילה.

צבי פטר שחור: אנחנו מנסים לשמור על רמה כלשהו ו-25 שנים בתעשייה הימית, זה סביר מאוד.

יורם נאמן: לגבי גיל האוניות.

יורם נאמן: אני רב חובל נמל אשקלון ורמ"ח ספנות.

יורם נאמן: הסיפור הוא פשוט מאוד.

יורם נאמן: עד גיל 20 לבעל האונייה יש עוד תקווה להחזיק את האונייה ולכן הוא משקיע בה.

יורם נאמן: הוא גם הרוויח את הכסף עליה.

יורם נאמן: מגיל 20 ועד 25, זה רווח עודף.

יורם נאמן: לכן הוא מפסיק להשקיע.

יורם נאמן: הוא משקיע מינימלי ועושה רק מה שצריך מהיום להיום כדי לחיות.

יורם נאמן: אם לא שמים לו סכין על הצוואר, הוא לא משקיע.

יורם נאמן: לכן גם במכליות גז, אני מתנגד לרעיון הזה של 25 שנים ואני דורש 20 שנים.

יורם נאמן: זאת הייתה הדרישה הראשונה שלנו גם ב-2007 ולכן זה נולד.

יורם נאמן: מכליות שמגיעות אלינו והן מעל לגיל 20, במיוחד מכליות גז, המגופים שלהן דולפים, המנופים שלהן לא עובדים כמו שצריך, הכננות שמחזיקות אותן במקום – ואנחנו נמל פתוח – הן כבר במצב ירוד, לא משקיעים בנושאים האלה וזאת מלחמה של יום יום וזאת סכנה גם לאלה שעובדים עליהן וגם לאלה שמגיעים אליהן מהחוף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך אתם יודעים מה גיל המכלית?

יורם נאמן: לפי התעודות.

יורם נאמן: מהיום שנמסרו המפתחות לבעל האונייה, מאותו יום אנחנו מתחילים לספור.

יורם נאמן: יש גם יום שהניחו את השדרית, אבל אנחנו מדברים על היום שמסרו את המפתחות לבעל האונייה, ומאותו יום ואילך אנחנו מתחילים לספור.

יורם נאמן: המכליות שמגיעות לגיל 20, הפסיקו להשקיע בהן.

יורם נאמן: לכן אנחנו רוצים להגביל, במיוחד באוניות גפ"ם שהן מסוכנות, וכמעט באופן קבוע יש דליפה על הסיפונים של האוניות האלה.

יורם נאמן: לכן אנחנו חושבים שצריך להימנע מלהקל על מישהו ולאפשר לו להביא אוניות מעל לגיל 20 שנים, גם בנמל אשקלון שהוא בים התיכון, במיוחד כשאשקלון רוצה להיות נמל תיירות בדיוק כמו אילת.

יורם נאמן: לכן צריך להגביל את הגיל הזה.

יורם נאמן: באירופה היום מקובל שאוניות שנקשרות בים פתוח, הן לא מעל גיל 15.

אתי בנדלר: גיל 15?

יורם נאמן: גיל 15, היום באירופה, בים פתוח.

יורם נאמן: אוניות גז.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אצלנו זה ים פתוח.

יורם נאמן: אצלנו זה ים פתוח.

אתי בנדלר: באירופה זה 15 שנים ואצלנו מציעים 25 שנים?

יורם נאמן: כן.

יורם נאמן: משום מה.

אתי בנדלר: מר שחור פורס את ידיו לצדדים אבל הפרוטוקול לא רואה את התנועות שלו.

צבי פטר שחור: ניסינו אבל זה לא הצליח.

אופיר אקוניס: למה זה לא הצליח?

צבי פטר שחור: הייתה התנגדות.

אופיר אקוניס: התנגדות של מי?

יורם נאמן: יש התנגדות של המשתמשים בהובלה ימית.

אופיר אקוניס: אז מה?

אופיר אקוניס: למה באירופה זה 15 שנים וכאן יש לנו 25 שנים?

אופיר אקוניס: אנחנו הרי מחוקקים כאן חוקים וגם הרגולטור בדרך כלל מביא חוקים, כולל חוקי הטיס וחוקים אחרים, שהם על פי הדירקטיבה האירופית.

אופיר אקוניס: עכשיו אתם באים ואומרים שבמקרה הזה הדירקטיבה האירופית לא מעניינת אתכם אלא נכנעתם ללחץ כלשהו שהופעל עליכם.

אופיר אקוניס: על ידי מי הופעל הלחץ והאם הדבר הוא במקומו?

אופיר אקוניס: האם יש לו סיבות ביטחוניות?

אופיר אקוניס: האם יש לו סיבות אסטרטגיות?

אופיר אקוניס: בכל זאת אנחנו מחריגים לפעמים את ישראל בגלל איומים ביטחוניים שונים שלא קיימים על אירופה, אם כי אירופה עוד לא מבינה שהאיומים הביטחוניים עליה דומים לאיומים עלינו אבל היא תבין את זה בעוד חמש או עשר שנים.

אופיר אקוניס: לאט לאט הם יבינו את זה.

אופיר אקוניס: אני שואל לגבי הסעיף הזה, על ה-25 שנים.

אופיר אקוניס: אם כל כך חשוב מבחינה אקולוגית נמל אילת שהוא יקר ללבי, או האזור של ים סוף, למה אנחנו לא אומרים 15 שנים ולגבי נמל אחר 20 שנים?

סיגלית ברקאי-ואקיל: הכוונה הייתה לא לשנות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בזמנו, כאשר קבענו את זה, וגם עכשיו, הכוונה לא הייתה לשנות בצורה מהותית את המצב הקיים כי זה מה שהיה עד אז.

סיגלית ברקאי-ואקיל: כלומר, היו 20 ו-25 שנים ולא ביקשנו בשלב הראשון לעשות שינוי דרסטי.

סיגלית ברקאי-ואקיל: שוב, ההצעה שהציעו כאן הייתה הצעה שלנו במקור וזאת הייתה באמת הכוונה שלנו במקור.

אופיר אקוניס: 20 שנים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 20 שנים לגבי מכליות גז.

סיגלית ברקאי-ואקיל: במהלך התייעצויות שקיימנו עם המשתמשים וכולי, הגענו בסופו של דבר להסכמה לשנות את זה ל-25 שנים.

אופיר אקוניס: מה יקרה אם הכל יהיה 20 שנים?

סיגלית ברקאי-ואקיל: אין התנגדות עקרונית לזה.

אופיר אקוניס: מה אומר המכתב של הייעוץ המשפטי?

אתי בנדלר: עורכת הדין ברקאי, במכתבך, בתגובה למכתב של בא כוחם של קצא"א, את אומרת בסוף המכתב: "מהאמור לעיל עולה כי אף שאיננו חולקים על הערות קצא"א כעולה ממכתבם, בקשתם נבחנה בעבר אך לאור התנגדויות המשתמשים הוחלט לקבוע את מגבלות הגיל באופן המוצע כיום".

אתי בנדלר: דהיינו, במלים אחרות, אם יותר לי לתרגם את האמור במכתבך, קצא"א צודקים, לא צריך להתיר לאוניות שגילן מעל 20 שנים לפקוד את נמלינו, אבל נכנענו ללחצים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: לא, זה לא כך.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא חושבים שהיה צריך.

סיגלית ברקאי-ואקיל: שוב, אנחנו מוכנים לשנות את זה ל-20 שנים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו מסכימים לקבל את ה-20 שנים.

אופיר אקוניס: יפה.

אתי בנדלר: אם מבחינה מקצועית הטענה צודקת, צריך ללכת לכיוון הזה.

אתי בנדלר: אם היא לא צודקת, לא צריך לקבל אותה.

אופיר אקוניס: כל הרעיון של התקנות הללו של בטיחות השיט הוא רעיון יפה.

סיגלית ברקאי-ואקיל: נכון.

סיגלית ברקאי-ואקיל: לא רצינו לעשות משהו שהוא פתאומי ודרסטי ולערוך איזשהו שינוי דרסטי לאור ההתנגדויות ששמענו, ושמענו אותן.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו מסכימים להערה לשנות את מספר השנים ל-20 שנים.

צבי פטר שחור: כמו שהיה פעם.

סיגלית ברקאי-ואקיל: כמו שהיה פעם.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: גם הדירקטיבה האירופית, גיליתם לנו, מדברת על 15 שנים.

אופיר אקוניס: אז כאן יש צרכים אחרים?

אופיר אקוניס: לא יודע.

אופיר אקוניס: נגיד שכן.

אופיר אקוניס: אם אנחנו מאמצים דירקטיבות אירופיות וחוקים רבים ותקנות טובות שאתם מבקשים לאמץ את הדירקטיבה האירופית, היא הנותנת.

אתי בנדלר: מה עמדת המשרד להגנת הסביבה?

רני עמיר: אנחנו בהחלט תומכים בהצעה של 20 שנים, גם באילת וגם בים התיכון.

רני עמיר: הנושא של גז הוא באמת קצת מחוץ טיפולנו הישיר אבל אני מקשיב לרמ"ח ים של קצא"א, יורם נאמן, ואני מאמץ כל מה שהוא אמר בנושא בטיחות מכליות גז.

רני עמיר: אני חייב לציין שבנושא השוואת התנאים לאמנות בין לאומיות, מהבחינה הזאת אנחנו בסדר.

רני עמיר: זאת אומרת, 20 שנים זה תופס מפני שהנחיות אימ"ו היום קובעות לגבי נספח 1, כך שאם מאמצים היום את הגיל הזה, 20 שנים, אנחנו מתאימים את עצמנו לנספח 1 וזה בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אני חושב שאפשר לתקן.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני יכולה להציע נוסח חלופי.

סיגלית ברקאי-ואקיל: זה גם כימיקלים או רק גז?

צבי פטר שחור: הכל.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני יכולה לומר שבמקום סעיף (2), יהיה: "לגבי מכלית שמיועדת לפקוד נמל אחר – (א) אם היא מכלית כימיקלים או מכלית גז, גילה אינו עולה על 20 שנים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) אם היא מכלית שאינה מנויה בפסקה (א), גילה אינו עולה על 25 שנים".

אתי בנדלר: את מוכנה לקרוא שוב ולומר מהיכן השינוי?

סיגלית ברקאי-ואקיל: במקום סעיף (2), במקום נמל אחר.

סיגלית ברקאי-ואקיל: "לגבי מכלית שמיועדת לפקוד נמל אחר –

סיגלית ברקאי-ואקיל: (ב) אם היא מכלית שאינה מנויה בפסקה (א), גילה אינו עולה על 25 שנים".

צבי פטר שחור: לא דיברנו על 20 שנים?

סיגלית ברקאי-ואקיל: הכוונה הייתה לקבוע את הכל כ-20 שנים?

צבי פטר שחור: הכל.

אתי בנדלר: הכל 20 שנים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: סליחה, לא הבנתי את זה כך.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אם כן, נמחק את הכל ונכתוב במקום (1) ו-(2).

אתי בנדלר: "אם גיל המכלית אינו עולה על 20 שנים".

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: זה יהיה הנוסח.

אופיר אקוניס: כולן 20 שנים.

אתי בנדלר: ובכן, הנוסח יהיה: במקום הסיפא המתחילה במלים "מיועדת לפקוד", במקום כל הסיפא הזאת, יבוא "אינו עולה על 20 שנים".

אתי בנדלר: במקום "המכלית אינה מיועדת", יבוא "ואם גיל המכלית אינו עולה על 20 שנים".

אופיר אקוניס: בדיוק כך.

אתי בנדלר: זה הנוסח.

אופיר אקוניס: אם כן, סיימנו את הסעיף.

אתי בנדלר: אני רוצה עוד הערה אחת לכותרת, לרישא של תקנה 2 כאשר אתם כותבים במקום תקנה 15א לתקנות העיקריות יבוא.

אתי בנדלר: אני מפנה את תשומת לבך, זה ברמה של נוסח, שתעמדי בקשר עם מחלקת נוסח חקיקת משנה.

אתי בנדלר: תקנה 15א אמורה להיות בפרק השלישי.

אתי בנדלר: בפועל, מאחר שככל הנראה כאשר הוסיפו אותה, נאמר שאחרי תקנה 15 תבוא תקנה 15א, הוסיפו אותה לפרק השני ולכן המיקום שלה צריך להיות לא אחרי תקנה 15 אלא אחרי הכותרת פרק שלישי, הובלת מטענים מסוכנים ומטענים בצובר.

אתי בנדלר: לכן צריך לשנות את הרישא, כך שזה לא יהיה סתם במקום תקנה 15א לתקנות העיקריות אלא כפי שיציעו לך במחלקת נוסח חקיקת משנה ואני מניחה שזה יהיה תקנה 15א לתקנות העיקריות בטלה ואחרי הכותרת פרק השלישי וכולי תבוא תקנה 15א.

אתי בנדלר: זה פשוט כדי למקם את זה במקום הנכון.

אתי בנדלר: כרגע זה לא בפרק השלישי אלא זה ממוקם בפרק השני.

אתי בנדלר: תבדקי את הנושא הזה.

אתי בנדלר: זה עניין של נוסח וזאת הערה טכנית.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אני אבדוק.

סיגלית ברקאי-ואקיל: מה שיש לי בספר, זה בפרק השלישי, אבל אני אבדוק את זה.

אופיר אקוניס: אנחנו מאשרים את סעיף 2 עם התיקונים.

אופיר אקוניס: הורדנו את כל הגילאים ל-20 שנים ולאט לאט אנחנו מתקרבים לאירופה ונקווה שגם היא מתקרבת אלינו.

אופיר אקוניס: סעיף 2 – אושר

סיגלית ברקאי-ואקיל: לגבי סעיף התחילה, התאריך חלף מזמן.

אתי בנדלר: תקראי אותו ותציעי את השינויים שאת רוצה להציע.

סיגלית ברקאי-ואקיל: 3.

סיגלית ברקאי-ואקיל: תחילה (א) תחילתן של תקנות אלה, למעט כאמור בתקנת משנה (ב), שלושים ימים מיום פרסומן.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (1) CALCIUM BROMIDE.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (2) LIGNOSULPHONATE CALCIUM.

סיגלית ברקאי-ואקיל: (3) MOLASSES.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו מציעים למעשה לבטל את כל מה שכרגע קראתי ולקבוע את תאריך התחילה ל-30 ימים מיום הפרסום.

אתי בנדלר: לגבי כל התקנות?

סיגלית ברקאי-ואקיל: לגבי הכל.

אתי בנדלר: לבטל את (ב).

סיגלית ברקאי-ואקיל: לבטל את (ב) ו-(ג) וב-(א) למחוק את המלים "למעט כאמור בתקנת משנה (ב)".

סיגלית ברקאי-ואקיל: הנוסח יהיה: "תחילתן של תקנות אלה, 30 ימים מיום פרסומן".

יורם נאמן: יכול להיות שיש בעיות חוזיות לחלק מהלקוחות.

סיגלית ברקאי-ואקיל: לכן קבענו את המועד בהתחלה.

יורם נאמן: אני לא חושב ששלושים ימים יספיקו להם.

יורם נאמן: אני חושב שצריך לתת להם תקופה של חצי שנה לעניין הזה.

יורם נאמן: יש אוניות שנוסעות למערב אפריקה.

אתי בנדלר: מה עמדת המשרד?

סיגלית ברקאי-ואקיל: כאשר אנחנו עשינו את התקנות האלה בזמנו, זאת הייתה המטרה בזה שקבענו 1 ביולי 2009 לגבי חומרים מסוימים, אבל אנחנו מניחים שאנשים כבר יכלו להתארגן לנושא וידעו על הכוונה של קיום תקנות כאלה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, אתם לא צופים שיש כרגע חוזים ברי תוקף להובלה.

צבי פטר שחור: אי אפשר לדעת.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא יכולים לדעת בוודאות אם אין.

סיגלית ברקאי-ואקיל: אנחנו לא יודעים כיום אם יש או אין.

יהודה גסנר: אני מבקש להביא בפני הוועדה את ההודעה של בית זיקוק חיפה שהוא מפסיק לייצר מ-25 באוקטובר למשך 35 ימים, מה שאומר שיבוא הגפ"ם יגבר ולא הייתי מציע להטיל מגבלה של 30 ימים כך שזה ייפול לנו בדיוק על תקופת שיא הביקוש.

יהודה גסנר: לכן הייתי שוקל להאריך את התקופה.

אופיר אקוניס: תשעים ימים.

סיגלית ברקאי-ואקיל: בסדר.

אתי בנדלר: אני מציעה שזה יהיה שלושה חודשים ולא תשעים ימים, כדי שלא יתחילו בספירת הימים המדויקים.

אופיר אקוניס: בסדר.

אתי בנדלר: שלושה חודשים מיום פרסומן.

אתי בנדלר: תקנות משנה (ב) ו-(ג) יימחקו.

אתי בנדלר: זאת אומרת שזה יהיה גם בלי (א).

אופיר אקוניס: חברת הכנסת ברקוביץ, אנחנו מאשרים את התקנות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: הישיבה נעולה.