ועדת המשנה לעסקים קטנים ובינוניים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 3, 2010-06-08 14:00

אלכס מילר: צהרים טובים.

אלכס מילר: אני פותח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכספים לנושא עסקים קטנים ובינוניים.

אלכס מילר: הנושא שעל סדר היום הוא בעלי עסקים המשרתים במילואים.

אלכס מילר: החלטתי לקיים ישיבה בנושא הזה בעקבות פניות שקיבלתי מאותם בעלי עסקים.

אלכס מילר: אני גם השתתפתי בכמה כנסים - האחד באוניברסיטת בן-גוריון, האחד באוניברסיטה הפתוחה - בהם עלה לדיון נושא המילואימניקים המשרתים.

אלכס מילר: שם עסקנו בנושאים הסטודנטיאלים והועלו בפניי נושאים שקשורים לאותם אנשים שעובדים ויוצאים למילואים, אבל כמובן עלה גם הנושא של בעלי העסקים שלוקחים על עצמם אחריות לא רק על הפרנסה של משפחתם אלא גם אחריות על פרנסת העובדים שמועסקים אצלם וכאשר הם יוצאים למילואים, אותם אנשים, בחלק מהעסקים, נתקלים בעסקים שסגורים לתקופה בה אותו בעל עסק נמצא במילואים או שיש איזושהי ירידה בהכנסות, דבר שכמובן גורם לכך שהמשכורות של אותם אנשים קטנות מכפי שהיו קודם כי אותו בעל עסק לא מצליח לשלם את המשכורת לעובד שלו אם העסק לא עובד.

אלכס מילר: כמובן שאני לא נותן דוגמאות של עסקים גדולים, שם לכל אחד יש את סגנו והעובד יכול להישאר במקום העבודה ולעבוד או עסקים משפחתיים בהם יש בן משפחה שיכול להיות במקום אלא אני מדבר דווקא על אותם עסקים, על אותו איש מילואים שהוא היחיד שמעסיק ואף אחד לא יכול להחליף אותו, כך שאם הוא לא נמצא במקום, העסק סגור.

אלכס מילר: אם עובדים אצלו כמה אנשים, בעיקרון אם ההכנסה היא חודשית, כל העניין הזה קורס.

אלכס מילר: הייתה גם כתבה מאוד גדולה באחד העיתונים שהתייחסה לכל הבעיות שיש למילואימניקים בתחום העסקים.

אלכס מילר: אני חושב שהנושא הזה הוא כלל ציבורי וחשוב לנו להביע את עמדתנו בו ולראות האם יש צורך בחקיקה, האם יש צורך לשמוע את המשרדים השונים ולהביא לנו כמה בשורות בנושא הזה כי אני יודע שהנושא נמצא על סדר היום.

אלכס מילר: נמצא כאן פורום מג"דים שעוסק בנושא הזה באופן שוטף ויש כאן גם המלצות לתיקונים.

אלכס מילר: אני מאמין שחלק מהדברים כבר הועברו ואין כאן משהו חדש, אבל מה שיהיה חדש, אני מקווה מאוד שאלה יהיו הפתרונות.

אלכס מילר: נמצאת אתנו חברת הכנסת רוחמה אברהם-בלילא שהיא יושבת ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים ואני מקווה מאוד ששנינו ביחד – אופוזיציה וקואליציה – נוכל להביא בהקדם בשורות לחיילי המילואים.

אלכס מילר: דיברתי גם עם יושב ראש השדולה לחיילי המילואים, חבר הכנסת איתן כבל שלא יכול היה להשתתף אתנו כאן כי בשעה זאת הוא מנהל ישיבה של ועדת המשנה שלו.

אלכס מילר: הוא התנצל על כך שלא יכול היה להגיע, אבל כמובן שאנחנו מעדכנים אחד את השני בכל הנושא של הפעילות המשותפת בנושאים הקשורים למילואימניקים.

אלכס מילר: לדיון בוועדה יש מחקר שביקשנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת המפרט לנו את המצב של בעלי העסקים המשרתים במילואים מבחינת מספר האנשים שמשרתים, האחוזים מכלל האנשים שמשרתים במילואים וכולי.

אלכס מילר: לפי המחקר אנחנו רואים שכ-10 אחוזים מכלל המשרתים במילואים הם בעלי עסקים.

אלכס מילר: זה נתון מאוד חשוב כי אם אנחנו לוקחים בחשבון את כל אותם אלו שהם סטודנטים, שרובם נאלצים לבקש הטבות בזמן השירות שלהם ויש תזוזה מסוימת של האנשים שמשרתים במילואים, אנחנו נכנסים עכשיו לנושא העצמאים, אנחנו באמת מגיעים למספרים המראים שחלק גדול של אלו שאמורים לשרת במילואים, נמצאים במצב שמבחינתם הבעיה להתגייס היא בעיה לא רק טכנית אלא גם בעיה שקשורה בעתיד ובפרנסה שלהם, של המשפחות שלהם ושל אלה שעובדים בעסקים שלהם או אלו שאמורים לקבל את התואר שלהם ובעקבות כך הם עלולים או להיכשל במבחנים או ליפול בעסקים.

אלכס מילר: נוכחים כאן הרבה מאוד אנשים שהגיעו על מנת לדבר על הנושא הזה ואנחנו נקשיב לכולם.

אלכס מילר: אני מציע שנתחיל אתכם, עם פורום המג"דים, מה גם שהבאתם לכאן המלצות שלכם מבחינת הדברים שניתן לעשותם ואולי תתארו את המצב שקיים היום במערכת ומה קורה מבחינת

אלכס מילר: כם בנושא הנתונים והפניות שאתם מקבלים.

אבי סייג: אני מייצג פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים.

אבי סייג: אנחנו כאן בבית כבר 15 שנים עובדים על כל הנושאים של העיוותים בתחום המילואים.

אבי סייג: נזכור דבר אחד והוא שהמטרה שלנו העיקרית היא לשמר את כוחו של מערך המילואים שהוא עיקר כוחו של צה"ל.

אבי סייג: כל מה שאנחנו מתעסקים כאן זה בפרטים שישמרו על הדבר הזה.

אבי סייג: עד היום אנחנו טיפלנו בכמה סקטורים כמו הסטודנטים והשכירים, בעיקר הסקטורים, נקרא לזה לא כדי לפגוע, חלשים יותר מבחינת רמות השכר ושינינו את שכר המינימום.

אבי סייג: שינינו את הנוסחה, לא מספיק לטעמנו ועוד נעשה ולא סיימנו שם, ועוד שורה רבה של חוקים שעשינו, כולל זה ששינינו את חוק הפיטורים וכמובן את חוק המילואים.

אבי סייג: גילינו שבסקטור אחד לא עסקנו וזה הסקטור של העצמאים ואני מדבר כאן כמו שהגדיר היושב ראש על גופים קטנים בהם אם העצמאי, מנהל המפעל, יוצא למילואים, המפעל נסגר, ואם הוא לא נסגר, הוא אמור להמשיך לשלם את כל ההוצאות הקבועות שלו ואני מדבר על קבועות ואפילו לא על חצי קבועות.

אבי סייג: הוצאות קבועות, דהיינו שכירות, ארנונה, חשמל, שכר.

אבי סייג: אם יש לו שניים-שלושה עובדים, הוא חייב להמשיך את שכרם.

אבי סייג: הסקטור הזה מקבל תגמול בהתאם לרווחים שהיו לו בשנה קודמת.

אבי סייג: הוא לא מקבל שום תגמול על כך שהעסק הזה ממשיך להיות פתוח וההכנסה שלו נפגעת ואני לא צריך לתאר לכם את הקשיים.

אבי סייג: בצד השני היום, אמנם אני מעסיק גדול, יש לי היום למעלה מ-350 עובדים בארגון שלי שאני מנכ"ל שלו ובעלים, אבל התחלתי כארגון קטן ובתקופה שעשיתי המון מילואים וזה דבר שהוא בלתי אפשרי.

אבי סייג: יהיו כאן עוד הרבה התייחסויות.

אבי סייג: אנחנו מניעים מהלך ביחד עם לה"ב, ארגון העצמאים, וחזקי נמצא כאן מטעם התאחדות התעשיינים, וגם היו לנו שיחות לא מעטות עם הביטוח הלאומי, עם אבי צרפתי וליאורה.

אבי סייג: אנחנו יודעים שאנחנו בתחילת הדרך.

אבי סייג: ייקח זמן אבל נגיע לנוסחה אחרת לתגמל את העצמאי שיוצא למילואים.

אבי סייג: לא נרד כאן לפרטי פרטים אבל בדף עמדה שאני אתן למי שלא קיבל אותו, אנחנו מציעים שהנוסחה תכלול את סך כל ההוצאות הקבועות של העסק כאשר בנוסף נוסיף עליהן את הרווח המוצהר של העסק, נחלק את זה על פני שנתיים, נכפול במספר ימי עבודה – יכול להיות שכאן נריב על הנוסחה האם לכפול במספר ימי עבודה מלאים או במספר ימי החודש.

אבי סייג: אנחנו הצענו לכפול את זה ב-520 ימים שהם הימים האמיתיים של העבודה במשך שנתיים.

אבי סייג: אני הולך ויוצר כאן נוסחה רחבה כדי שלא יקרה שאני יוצא למילואים ואשנה לעצמי את השכר שהיה בחודש הקודם או אגדיל הוצאה או אקטין הכנסה אלא אני רוצה לתת כאן משהו רחב יותר.

אבי סייג: אני אגיע לערך יום מילואים ואותו נכפול במספר ימי המילואים.

אבי סייג: זאת דרך שאפשר ללכת בה.

אבי סייג: דרך נוספת שניתן ללכת בה, והממשלה כבר עסקה בזה היא שלמעשה יש דרך לפצות מפעלים בזמן לחימה.

אבי סייג: יש לי מפעל בצפון באזור חיפה ובמלחמת לבנון השנייה הוא כמעט היה סגור.

אבי סייג: נפלו טילים ליד מוסך הרכבת ולגמרי לא תפקדנו.

אבי סייג: יש לי מפעל נוסף באשדוד שבמבצע עופרת יצוקה הוא היה סגור.

אבי סייג: החליט מי שהחליט שצריך לפצות את המפעלים ובאמת פיצו אותנו בהתאם לירידת המחזור העסקי.

אבי סייג: זה היה פיצוי לא מלא, אבל ניתן פיצוי והמדינה הכירה בו.

אבי סייג: אני חושב שניתן לשלב כאן איזושהי נוסחה.

אבי סייג: שוב, לא נקבל את כל מה שאנחנו חושבים, אבל אני חושב שניתן לעשות איזושהי נוסחה שתפצה את המעסיק.

אבי סייג: יש עוד הרבה מה לומר, אבל יש כאן עוד חברים שגם הם ירצו להתייחס.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לשאול שאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שזאת סוגיה שיש לה השלכות שלעתים יכולות להיות קריטיות.

רוחמה אברהם-בלילא: אין ספק שזאת סוגיה שהיא חשובה, מצד אחד כאשר בוחנים את כל המצב של מדינת ישראל, שירות ימי מילואים והחובה לשרת את ימי המילואים, יש לזה השלכה ישירה לגבי הסקטור שקוראים לו עסקים קטנים ובינוניים.

רוחמה אברהם-בלילא: הפתרון שאתה נתת, הנוסחה שאתה מציע, היא למעשה נותנת פתרון אולי לחלק קטן מכל הבעיה כולה.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, אתה הגדרת בעל עסק שסוגר את העסק שלו כתוצאה מהעובדה שהוא נקרא לשירות מילואים ולא משנה תקופת השירות.

רוחמה אברהם-בלילא: הוא סוגר את העסק בתקופה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: איפה הפתרון למצב בו נניח אתה המנכ"ל ואתה לא סוגר את העסק אלא אתה יוצא לבד?

רוחמה אברהם-בלילא: הפתרון צריך להיות שונה.

רוחמה אברהם-בלילא: איפה כל הסוגיה הזאת לא של סגירת עסק אלא קצינים ואנשים שעובדים בעסק קטן, ואיך התחשיב צריך במקרה כזה להילקח בחשבון?

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון לקחת את הסוגיה הזאת ולהפריד בעלי עסקים ולהגדיר אותם כבעלי עסקים ולתת להם פתרון כבעל עסק שסוגר את העסק?

רוחמה אברהם-בלילא: האם אנחנו לא ניקלע לסיטואציה בה בגלל מצב כלכלי בעל עסק יכול לומר שהוא צפוי לעונה כזו או אחרת בשנה והוא יודע מראש שדווקא בעונה הזאת הפדיון שלו הוא נמוך, כך שהוא יתאם עם גורמי המילואים את יציאתו למילואים ואז הוא יקבל תמורה והוא עוד יכול להרוויח מהמדינה?

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה לכך שאנחנו כן צריכים למצוא פתרון אבל אני חושבת שהנוסחה שהוצעה כאן היא אולי הסנונית הראשונה שבדרך, אבל צריכים להילקח בחשבון כל אותם גורמים, כל אותם קריטריונים וכל אותם סוגים מסוגים שונים של מצבים, של אנשים ושל תפקידים.

רוחמה אברהם-בלילא: בשורה התחתונה, השאלה מה הן העלויות והאם אנחנו נהיה מסוגלים ללכת למצב בו אנחנו צריכים שינוי חקיקה או שינוי בתקנות, ואני לא יודעת.

אלכס מילר: יש כאן כמה גורמים.

אלכס מילר: יש גם את ביטוח לאומי, גם רשות המסים, גם משרד התעשייה.

אלכס מילר: אני מאמין שבסופו של דבר אנחנו צריכים למצוא דרך להתחיל את התהליך.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מסכימה להתחיל את התהליך הזה ולכן אני אמרתי כמה הוא כבד משקל.

רוחמה אברהם-בלילא: זה לא פשוט.

אלכס מילר: בהמשך לדבריה של רוחמה, אני אוסיף עוד עניין שאני יודע שגם הוא מאוד בעייתי והוא כאשר פותחים עסק חדש.

אלכס מילר: פתחתי עסק, קניתי סחורה ופתאום אני צריך ללכת לחודשיים או לחודש וחצי מילואים, דבר שגורם לקריסה כי אני חדש בעסק ואין לי שמץ של מושג מה קורה ואני גם לא יודע מה המחזור שלי ואני לא יודע כמה אני מרוויח כי אני בתחילת הדרך.

אלכס מילר: זה קורה כאשר אני צריך כרגע כמה שיותר מהר להיכנס לתוך התחום ולהיות חלק מהתחרות.

אלכס מילר: אני חושב שאם הייתה כאן מחשבה סביב אותם אנשים שפתחו עסק למשל חודשיים-שלושה לפני שהם קיבלו צו מילואים, שתהיה כאן איזושהי התחשבות לפחות במשך תקופה מסוימת באותם אנשים שמשקיעים הון עצמי גדול מאוד, שוכרים מקום, קונים סחורה ופתאום מוצאים את עצמם חודש מחוץ לעסק אותו פתחו.

אלכס מילר: העסק עדיין לא עובד ואין ניסיון של כמה וכמה שנים.

אלכס מילר: גם את זה צריך לקחת בחשבון.

אלכס מילר: נמצא אתנו אייל גרין ואולי תוכל לספר לנו את הסיפור האישי.

אייל גרין: אני מנכ"ל של חברת אשר גרין מבנים, עסק משפחתי שעוסק בפרוייקטים ציבוריים בכל רחבי הארץ, פרוייקטים ביטחוניים.

קריאה: זכיתם במגן המילואים.

אייל גרין: נכון.

אייל גרין: זכינו במגן המילואים בשנת 2009.

אייל גרין: אנחנו כארבעים עובדים, מתוכם כ-24 עובדים שעושים מילואים פעילים.

אייל גרין: אנחנו בוחרים את האנשים שמסיימים הנדסה אזרחית, בוחרים כאלה שעושים מילואים והם בעיקר קצינים.

אייל גרין: רוב החבר'ה שלנו הם במילואים ואני בעצמי משרת במילואים בחטיבה 551, חטיבת המילואים של הצנחנים.

אייל גרין: אני רוצה קודם כל להדגיש את מה שנאמר כאן.

אייל גרין: אני חושב שאנחנו מתמודדים כאן עם בעיה שאין לה אח ורע בעולם, כאשר מדובר במצב מאוד לא טבעי.

אייל גרין: אנחנו בעצם רוצים לחזק את מערך המילואים.

אייל גרין: העמדה האישית שלי, ואני חושב של רוב האנשים שנמצאים כאן, היא שאנחנו לא עושים את זה כאן למען עשיית כסף או דבר כזה אלא באים לחזק את מערך המילואים ולתת מענה לקשיים האובייקטיבים שנוצרים.

אייל גרין: זה לא בא ממקום של חיפוש דרכים להוציא כסף מהמדינה.

אייל גרין: זאת לא המטרה לשמה אני נמצא כאן.

אייל גרין: אני מסכים עם מה שאמרה חברת הכנסת רוחמה אברהם ואכן מגוון הקשיים הוא מגוון עצום ואדיר, ואני לא בטוח שאנחנו יכולים לתת מענה לכל הקשיים.

אייל גרין: אני יכול לשלוף כאן עכשיו אין ספור בעיות.

אייל גרין: רשמתי לעצמי כמה בעיות שאני באופן אישי נתקלתי בהן מאז מלחמת לבנון ומדובר בבעיות מאוד קשות של תזרים מזומנים כאשר פשוט לא היה מי שיגבה אצלנו כסף ואם אין מי שיגבה כסף, העסק בבעיה מאוד קשה.

אייל גרין: הבעיה הכי קשה בה אני נתקל היום היא שבעצם יש לי התחייבויות כלפי לקוחות, יש אדם שיש לו מפעל מזון ואני התחייבתי לו ללוח זמנים מסוים, אבל מנהל הפרוייקט שלי יצא לחודש מילואים ועכשיו אני לא עומד בלוח הזמנים.

אייל גרין: אני מבין את בעל מפעל המזון שהוא בעצם צריך את המפעל שלו.

אייל גרין: הוא הזמין מכונות מחוץ לארץ.

אייל גרין: אני לא יכול לומר לו שהבחור שלי יצא למילואים לחודש ימים – הוא מנהל פרוייקט ותחתיו יש מאה עובדים – ואין מי שמושך בחוטים כרגע.

אייל גרין: אלה הבעיות היום יומיות בהן אנחנו נתקלים.

אייל גרין: זה מביא לבעיות של גבייה, לבעיות של תזרים, כאשר אתה בכלל לא מייצר, ולכל מה שחבריי כאן אמרו.

אייל גרין: בעיה נוספת שמאוד מציקה לי היא בעיית ההכשרות.

אייל גרין: אני לא יודע אם כולם כאן יודעים על מה אני מדבר.

אייל גרין: יש לי הרבה חבר'ה שאמורים לצאת לקורסי מג"דים, לקורסי מ"פים ובעצם המדינה דורשת מבחור שהוא בחור מוכשר, והוא עובד אצלי, שיצא עכשיו לחודשיים קורס מג"דים.

אייל גרין: זה דבר שהוא בלתי אפשרי.

אייל גרין: אנחנו נתקלים עכשיו בבעיה כזאת שהמדינה אמרה שאותו אדם צריך לצאת לקורס מג"דים שנמשך חודשיים ואותו אדם רוצה בזה, אבל הוא מבין שאנחנו לא יכולים.

אייל גרין: בעיה נוספת היא בעיית קצינים.

אייל גרין: אני חושב שאי אפשר לשים באותה רמה את הקצינים ואת החיילים, ואני גם מרגיש את זה אצלי בעסק.

אייל גרין: חייל בדרך כלל מתגייס לשלושה שבועות ועובד במהלך שלושת השבועות האלה, אבל קצין לא עובד במהלך שלושת השבועות אלא הוא עובד חודש לפני והוא עובד שבועיים אחרי.

אייל גרין: העסק שלי מהווה חמ"ל לתחקירים.

אייל גרין: זה בסדר, אנחנו מעודדים את זה והכל בסדר, אבל אי אפשר לתגמל קצין וחייל באותה רמה, ואני מדבר על הקצינים הקרביים שאני מכיר.

אייל גרין: הכי מצחיק זה שקצין שאמנם קיבל זימון לשלושה שבועות, הוא מתעסק במילואים האלה חודש וחצי ואנחנו מתוגמלים על שלושה שבועות כאשר בפועל הוא במיילים, בישיבות וכולי ואני כבר לא מדבר על הריכוז שלו ועל איפה הוא נמצא.

אייל גרין: אני לא יודע אם הוא נמצא יותר בעבודה או יותר נמצא במילואים.

אייל גרין: אמרתי בראשית דבריי שאני מבין שקשה מאוד להתמודד עם כל הבעיות הקיימות.

אייל גרין: אופרטיבית הייתי רוצה לראות שני דברים.

אייל גרין: ראשית, אני חושב שהמדינה – בטח במכרזים, ואני עוסק הרבה בפרוייקטים ציבוריים – צריכה לתת איזשהו תעדוף, ואני לא מדבר בנקודות, לחברה שמעסיקה איקס מילואימניקים.

אייל גרין: זה צריך להיות פרמטר במכרז וזה דבר פשוט.

אייל גרין: אדם שיוצא למילואים, לוח הזמנים בפרוייקטים לפחות ציבוריים, מוכר.

אייל גרין: אם אני חייב למסור לרכבת פרוייקט ב-12 חודשים ומנהל הפרוייקט שלי יצא לשבועיים מילואים, זה לא צריך להימנות בימי ההסכם.

אייל גרין: זה דבר פשוט והוא לא מסובך.

אייל גרין: הוא עולה כסף למדינה, אבל הוא בטל בשישים לעומת מה שזה עושה לי כי אני לא יכול להעמיד אנשים בסטנד ביי.

אייל גרין: אלה שתי ההצעות האופרטיביות שלי.

אייל גרין: האחת, לא למנות את ימי המילואים לפחות בפרוייקטים ציבוריים, והשנייה, לתת תעדוף במכרזים ציבוריים.

אייל גרין: במכרזים פרטיים זה בעייתי, אבל במכרזים ציבוריים לתת עוד שתי נקודות, וזה אפשרי.

אבי סייג: כבר העלינו את זה.

אייל גרין: אבל זה לא קורה.

אבי סייג: לאט לאט.

אבי סייג: זה יהיה.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: נמצא אתנו מוטי שפירא, נציג לה"ב, לשכת הארגונים העצמאים.

מוטי שפירא: קודם כל, תודה ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון הזה.

מוטי שפירא: כמובן תודה לחברת הכנסת רוחמה אברהם שהיא משרה על כל העניין של העסקים הקטנים.

מוטי שפירא: אני חושב שאבי סייג והחבר'ה שלו באמת עושים עבודה טובה.

מוטי שפירא: לפעמים הם לוחצים יותר מכפי שאנשים מודעים לבעיה.

מוטי שפירא: אני חייב לחשוף כאן שגם אני אלוף משנה במילואים ולפני קרוב לשלושים שנים הייתי בין אלו שהיה בצבא אמון על הכתיבה ואחריות חוק שירות מילואים פעיל, על כל הוראות שירות המילואים הפעיל בצבא, אבל אני לא זוכר הרבה כי זה היה לפני שלושים שנים.

מוטי שפירא: יש כאן נקודה פשוטה.

מוטי שפירא: הרי צריכים לצאת למילואים.

מוטי שפירא: מה שהיה לפני שלושים-ארבעים שנים, זה לא דומה למה שקורה היום מבחינת התודעה, אבל למילואים צריכים לצאת.

מוטי שפירא: זה ברור שיש לזה נזק למשק ולאנשים הפרטיים.

מוטי שפירא: יש נזק ברור.

מוטי שפירא: ההבדל העיקרי בין העצמאים לבין בעלי העסקים הקטנים הוא שאצלם היציאה למילואים יושבת על חלק גדל מהפעילות העסקית.

מוטי שפירא: כאשר יוצא שכיר, בעצם זה המבחן – ואת זה אני אומר לחברת הכנסת רוחמה אברהם וגם לך אדוני היושב ראש – הגדול בכלל של התעסקות הממשלה עם עסקים קטנים.

מוטי שפירא: עסקים קטנים ועצמאים, התלות שלהם בכל דבר – אם זה מיסוי, אם אלה תשלומי מע"מ, אם זאת העסקת עובד, אם זה כל דבר – התלות שלהם היא הרבה יותר גדולה מאשר העסק הגדול וזה שם המשחק בכל הדברים.

מוטי שפירא: בנושא הזה של המילואים, אנחנו התקשינו בהתחלה למצוא היכן הבעיה.

מוטי שפירא: אני שומע גם מחברת הכנסת רוחמה אברהם וגם ממך, ונתת דוגמה, דברים שאני לא חשבתי עליהם כי באמת בצד הישיר שבין הפיצוי הישיר של העצמאי הבודד, אדם, חייל מילואים שהלך למילואים לבין מה שהוא מקבל, בגדול יש פתרון.

מוטי שפירא: קפיצת המדרגה צריכה ללכת לכיוון עליו דיבר בעיקר אבי.

מוטי שפירא: אני לא יודע אם יש כאן מישהו מרשויות המס.

אלכס מילר: יש.

מוטי שפירא: אם כן, או שאנחנו הולכים באמת לשינוי מהותי - וזה לא רק עניין של מס הכנסה אלא זה בעיקר עניין של תקציב המדינה – ואומרים שאנחנו מתייחסים היום לעצמאי שהולך למילואים ולעסק הקטן במכלול של הנזקים או הנזקים הפוטנציאלים שיכולים להיות לו, אבל שהם מוכחים.

מוטי שפירא: לדוגמה, יכול להיות גם עצמאי או בעל עסק – ואני חושב שדיברנו על זה – שהוא היה צריך לקבל הזמנה גדולה מחוץ לארץ או מהארץ לאספקה של מוצר מסוים, ואין מי שיעשה את זה במקומו כך שאי הנוכחות שלו גורמת להפסד של העסקה הזאת.

מוטי שפירא: רוב האנשים היום מודעים לזה אבל יכול להיות שצריך כאן להכניס איזה משהו, מרכיבים נוספים, בתוך חישוב הפיצוי שאכן באמת ייקחו בחשבון גם דברים מהסוג הזה כדי לתת איזשהו ביטוי למה שהאנשים האלה עלולים להפסיד במצב שהכיסוי של העצמאי עצמו, בעל העסק הקטן, כאשר הוא יוצא למילואים, הוא על מרחב של שמונים אחוזים ומעלה מהעסק שלו.

מוטי שפירא: זאת ההשפעה המרכזית.

מוטי שפירא: זוהי פריצת מחשבה לחלוטין.

מוטי שפירא: זאת אומרת, זה לא רק האיש עצמו, האינדיבידואל שיצא למילואים אל מול הפיצוי הישיר שלו, אלא הסתכלות כבעל עסק, מה שבגדול יהיה קשה מאוד לבעל עסק גדול להוכיח והוא לא יכול להוכיח את זה.

מוטי שפירא: אנחנו לא נגד עסקים גדולים אבל ברור שמפעל של 400 עובדים שהולכים חמישה עובדים למילואים בו זמנית, לא יוכל להוכיח שחמישה אלו דפקו את העסק.

מוטי שפירא: דבר נוסף.

מוטי שפירא: מי שקרא את הסדרה ב-ממון, שם העלו סוגיה נוספת.

מוטי שפירא: העלו מצבים של בעלי מקצועות חופשיים מקצועיים, כמו למשל רופא שיניים – אני מניח שאתם העליתם את זה, אבי, באיזשהו מקום – או עורכי דין.

עלה מיקנובסקי: אחד יושב לידך.

מוטי שפירא: זאת אכן דוגמה נכונה.

מוטי שפירא: לפעמים יכול להיות שאצל עורך דין עובד עורך דין נוסף.

מוטי שפירא: אתמול התקיים כאן דיון גדול מאוד על כל נושא רפואת השיניים שכולה פרטית.

מוטי שפירא: רופא שיניים הולך למילואים ואין מי שיעבוד באותו זמן.

מוטי שפירא: ברור לנו שהאנשים צריכים ללכת למילואים, אבל העובדים האלו, גם הם יצאו לחופשה מאולצת.

מוטי שפירא: בקיצור, יש כאן איזושהי חשיבה יותר גדולה מאשר הפיצוי הישיר מביטוח לאומי והשאלה האם באמת ניתן כאן לפרוץ איזושהי דרך לשקלול הגיוני.

מוטי שפירא: אני מסכים, ואני חושב שגם אתה וגם אבי שהוא אלוף משנה מסכימים שאנחנו צריכים לצאת למילואים - אני כבר זקן מדיי לעשות מילואים – ויש בזה נזק מסוים ואי אפשר להתעלם מזה.

מוטי שפירא: רוב האנשים מודעים לזה ובעם ישראל מקבלים את זה.

מוטי שפירא: הנושא השני הוא בעיית התיאום של היציאה למילואים.

מוטי שפירא: הבעיה הראשונה היא הפיצוי והבעיה השנייה היא בעיית התיאום.

מוטי שפירא: בעיית התיאום, האמת שלא היה לי את הזמן לחקור את זה ואני כבר לא זוכר את זה מהיותי בצבא אבל בעיית התיאום היא בעיה מאוד דרמטית.

מוטי שפירא: ברור שיש דברים שאתה לא יכול למנוע אותם, לפעמים אתה יוצא לאימון וכולי, אבל בעיית התיאום היא בעיה מאוד דרמטית.

מוטי שפירא: אני לא זוכר היום אם יש לה את הפתרון המלא או לא אבל אני מאמין כאן למפקדים בשטח.

מוטי שפירא: המפקדים בשטח לפעמים נותנים לחיילים את הפתרונות בעצמם כאשר החייל בא ומציג איזושהי בעיה, אבל יכול להיות - אני לא אומר את זה במושגים שליליים כי אני לא כבר לא בקיא בוולת"מים של היום לגבי עצמאים, איך זה עובד וכולי - שבנקודה הזאת צריך לתחקר את הנושא ולראות שהוא עובד נכון ושזה נותן את הפיצוי.

מוטי שפירא: שוב, הבסיס לכל החשיבה הזאת של המילואים הוא אותו מצב שהיציאה למילואים יושבת על תלות מרבית של היציאה למילואים על הפעילות של העסק.

חזקיה ישראל: אנחנו קיבלנו פנייה מנשיא לה"ב ומאבי סייג להצטרף לפורום הזה שהולך לקיים דיון בלה"ב ב-13 ביוני, אם אני זוכר נכון, כדי לנסות לקדם את הנושא.

חזקיה ישראל: אנחנו מאמינים בחשיבות של הצורך בשירות מילואים ולכן נרתמנו לנושא הזה.

חזקיה ישראל: כלומר, בזמנו היינו שותפים לחקיקת חוק המילואים, חוק שנותן מענה והגדיל את המינימום בצורה מאוד משמעותית כאשר עשו שם שיפורים.

חזקיה ישראל: כאן מציגים נושא.

חזקיה ישראל: אבי הציג נושא והוא נושא שלא חשבנו עליו.

חזקיה ישראל: גם אצלנו יש מפעלים קטנים ובינוניים ולכן אמרנו שנלמד את הנושא.

חזקיה ישראל: אין לנו כרגע תשובות מה צריך לעשות או לא צריך לעשות אבל אנחנו יודעים שיש בעיה שצריכים להתמודד אתה.

חזקיה ישראל: כרגע אין לי תשובות או הצעות כי אנחנו בשלב של לימוד הבעיה.

חזקיה ישראל: כאשר נלמד את הבעיה, ננסה לייצר ביחד עם אותו צוות פתרונות ואולי יהיו עוד אנשים שיצטרפו אליו.

עלה מיקנובסקי: אני מפורום החפ"שים, החיילים הפשוטים.

עלה מיקנובסקי: אנחנו בפעילות כבר מעל עשר שנים.

עלה מיקנובסקי: אנחנו שותפים לדרך גם עם המג"דים וגם עם השדולה.

עלה מיקנובסקי: בנושא הזה של תגמול למשרתים במילואים, התחושה היא שהמדינה החליטה להפריט גם את הבעיות של חיילי המילואים, מהשכיר או הסטודנט המובטל, או לא משנה, עד אחרון העצמאים.

עלה מיקנובסקי: לדוגמה, כאשר היה הנושא של פיצוי לבעלי עסקים בצפון, שכחו שיש גם אנשי מילואים שלא גרים בצפון והעסק שלהם היה דווקא בדרום אבל הם גויסו בצו 8 והעסק שלהם נפגע לא פחות מכל עסק אחר במלחמת לבנון השנייה.

עלה מיקנובסקי: גם בנושא הזה המילואימניק הוא משהו שכמובן מובן מאליו לכולם שהוא יהיה שם, שהוא מגיע, וכאשר מגיע הרגע לעזור לו ושהוא לא ייפגע, זאת כבר בעיה שלו או של המעסיק שלו או של אשתו.

עלה מיקנובסקי: העיוותים בנושא הזה קיימים.

עלה מיקנובסקי: חברת הכנסת רוחמה אברהם, את מרימה כאן קופסה והכל יצא, ומה שאבי הציג ומה שאת אמרת, הרבה נושאים ותתי נושאים וזוויות יצאו.

עלה מיקנובסקי: אני מברך על היוזמה לפתוח את הקופסה הזאת כי הגיע הזמן לעשות זאת אחרי שישים שנים.

עלה מיקנובסקי: הגיע הזמן שמישהו ידאג גם לפלח הזה של האוכלוסייה שכלכלית היא מהנפגעות הכי גדולות בכל הנושא הזה של מילואים.

עלה מיקנובסקי: העיוותים הם היסטוריים והם גדולים, אבל בזמן כלשהו צריך להתחיל ולעשות מה שאפשר מיידית, ומה שייקח יותר זמן, להמשיך בסבלנות.

עלה מיקנובסקי: אנחנו כבר עשר שנים יחד עם החבר'ה של אבי ניסינו להגיע לחוק המילואים וקיבלנו כתף קרה במהלך שנים, עד שהצלחנו לפרוץ.

עלה מיקנובסקי: לא צריך להתייאש ולומר שהנושא מורכב, אבל צריך לתת מיידית פתרונות כי העסק הזה נסחב.

עלה מיקנובסקי: תכף ידברו חבריי שהם בעלי עסקים כאלה וישתפו אתכם בחוויות שלהם.

עלה מיקנובסקי: המוטו שלנו הוא קודם כל שאין כל כך הרבה אנשים שמשרתים במילואים.

עלה מיקנובסקי: כאשר מדברים על המערך הפעיל, מדברים על 100 אלף אנשים.

עלה מיקנובסקי: לפי הנתונים שנמצאים כאן, אנחנו מדברים כאן על 10,000 אנשים שנפגעים.

עלה מיקנובסקי: לא מדובר בכל האוכלוסייה.

עלה מיקנובסקי: זה אומר שאם יש שני עסקים קטנים, אחד שמעסיק אנשי מילואים והשני לא מעסיק אנשי מילואים, מראש אותו אחד שמעסיק כבר בפיגור בתחרות.

עלה מיקנובסקי: את המדינה זה לא מעניין.

עלה מיקנובסקי: את אף אחד זה לא מעניין, אבל הוא והעובדים שלו והמשפחות, זה כן מעניין אותם.

עלה מיקנובסקי: הדבר האחרון.

עלה מיקנובסקי: הפגיעות הן רבות ומגוונות.

עלה מיקנובסקי: גם כאשר הוא מעסיק שכיר, השכיר לא מקבל פיצוי מלא והוא לא מקבל פיצוי מלא בזה שהוא מעסיק שכיר שמשרת במילואים.

עלה מיקנובסקי: לכך נוסיף את כל הפגיעה של אותו בעל עסק עליה כבר דיברו.

עלה מיקנובסקי: אנחנו שוב מברכים את ועדת המשנה ואת העומד בראשה ואנחנו מאוד מבקשים שהנושא הזה יהיה בסדר עדיפות עליון ודחוף.

עלה מיקנובסקי: לא יתכן שבמדינה שרק 100 אלף אנשים משרתים, מתוכם 10,000 נפגעים כל כך קשה, שהמדינה תפנה להם גב אלא אם כן אתם רוצים להגיע למודל אחר של מילואים ואז בואו נראה אם ישרת מי שלא עולה כסף או מי שלא נפגע.

עלה מיקנובסקי: אז נראה מי ישרת במילואים.

עלה מיקנובסקי: ברשותך, אני מזמין את החברים שלנו להציג את המקרים שלהם.

שירן שמשי: יש לי שלושה עסקים קטנים ובכל עסק מועסקים עד עשרה עובדים.

ליאת גור: באיזה תחום העסקים?

שירן שמשי: יש לי סוכנות ביטוח שמעסיקה שישה עובדים, יש לי חברה שנותנת שירותי תמיכה בסקיוריטי, יש לי חברה בתחום הדפוס.

שירן שמשי: אני עושה מילואים, קצין אג"ם.

שירן שמשי: שנה גרועה אצלי במילואים היא 65 ימים ושנה טובה, קרוב ל-104 ימים.

שירן שמשי: לגבי עיר הבה"דים, אני לא יודע מי מכם קרא את המכרז, אבל זה מכרז שמגביל את הקבלנים בכמות מקסימלית של אנשי מילואים, דבר שהוא הפוך למה שנאמר כאן.

שירן שמשי: אני לא מבין איך זה מסתדר.

שירן שמשי: המדינה במכרזים ציבוריים אומרת שהקבלן מתחייב לא להעסיק יותר מאיקס אחוזי אנשי מילואים.

עלה מיקנובסקי: זאת שערורייה.

שירן שמשי: אין לזה אח ורע.

אלכס מילר: על הנושא הזה התקיים דיון בוועדת הכספים.

שירן שמשי: הלכתי לקרוא את המכרז.

שירן שמשי: אני לא מתמודד שם, אבל סתם עניין אותי.

אלכס מילר: אתמול התקיים כאן דיון.

חזקיה ישראל: היה דיון על כחול-לבן בנושא הקבלנים.

אלכס מילר: זה אחד הנושאים.

חזקיה ישראל: סוכם שיתקיימו דיונים אתנו, עם התעשיינים.

עלה מיקנובסקי: המכרז מחייב את הקבלן.

שירן שמשי: בתחום ההסמכות, אני מסכים אתך כמי שעשה גם קורס מ"פ וגם סיים קורס מג"דים.

שירן שמשי: דרך אגב, זה בהתנדבות וזה מעבר לתעסוקה רגילה של הגדוד שלי וזה לא יאמן אבל אני בא משם.

שירן שמשי: העסקים שלי, כולם חברות בע"מ, אני שכיר בהן אבל אף אחד לא מסתכל בסוף הדרך על המשכורת – אני לא נכנס כרגע לבעלי מקצועות חופשיים כאשר יש תקופות פחות טובות או יותר טובות.

שירן שמשי: עורך דין, אחרי תקופת פגרה, אז ההכנסות שלו היו נמוכות, אבל המשכורת שלי לא משקפת באמת את ההכנסה האמיתית השנתית שלי.

שירן שמשי: אני לא מושך דיבידנד קבוע, אני לא קשור לתזרים שלי.

שירן שמשי: בסך הכל אף אחד לא עוזר לי בבעיות התזרים שהתחילו להתעורר אצלי, בין אם זאת קרן לעידוד עסקים קטנים או בין לעזור לי בנושא הריביות או החריגות בבנקים או כל ההוצאות האלה.

שירן שמשי: אני מבקש גם שם לקבל העדפות.

שירן שמשי: אלה דברים אקוטיים כדי לשרוד בעסק.

שירן שמשי: אני לא מדבר על מה שהפסדתי בגלל שירות המילואים בגלל שלא הייתי בעסק.

שירן שמשי: אם פעם היינו יכולים לנהל את העסק מרחוק, בשלט רחוק, והיו לזה הוצאות מאוד גדולות – אני לא מדבר על דלק, על נסיעות, על אינטרנט ועל סלולרי – בשנתיים האחרונות, בכל אופן ביחידה שלי, הטלפון נלקח היום בכניסה ומפורק מהסוללה - אני משרת ביחידה קרבית – כך שאני גם לא זמין אפילו לא לרמת ה-SMS בשירות המילואים בגלל ביטחון מידע.

שירן שמשי: אם הייתי יכול פעם ביום להתקשר, היום אני צריך ללכת ארבעה קילומטרים, לקחת את הטלפון, למצוא איזשהו מקום, להתחבר, לטלפן למשרד שלי כדי לראות מה קורה ולחזור בחזרה ליחידה.

שירן שמשי: לפני שבועיים סיימתי 26 ימי מילואים ואני יוצא למילואים ביולי, כך ששוב זה יהיה כך.

שירן שמשי: הפעם הרגשתי את זה ממש על בשרי וראיתי איזה נזק נגרם לי ב-26 ימים בגלל הניתוק הזה.

אלכס מילר: נמצאת כאן ליאת גור מהתאחדות המלאכה והתעשייה.

ליאת גור: אני נמצאת כאן בשמם של בעיקר מעסיקים מהתעשייה הזעירה.

ליאת גור: כאשר קיבלנו את הזימון לישיבה, פנינו לכל חברי ההתאחדות וקיבלנו הרבה מאוד תגובות.

ליאת גור: קודם כל, בניגוד למה שנשמע כאן, אחד הדברים העיקריים שנשמעו היה שיש שיפור עצום בשנים האחרונות וזה משהו לחיוב.

ליאת גור: בעלי העסקים מרגישים את זה גם בתגמול.

עלה מיקנובסקי: על מה את מדברת?

עלה מיקנובסקי: מי מרגיש שיפור?

ליאת גור: זה היה המשפט הבא שלי.

אלכס מילר: אם יש לך איזושהי שאלה, אתה יכול לבקש ממני את הרשות לשאול שאלה, אבל לא באופן חופשי לעשות כאן.

ליאת גור: כמה עשרות בעלי עסקים שחזרו אלינו אמרו שכן מרגישים בשנים האחרונות, ואמרו שזה גם בעקבות הפעילות של פורום המג"דים והמח"טים, בשיפור עצום.

ליאת גור: סגן אלוף שדיברתי אתו אמר לי שהוא עשה מילואים וקיבל תגמול של 2,460 שקלים והיה מרוצה.

אלכס מילר: בגין מה הוא קיבל תגמול?

אלכס מילר: על זה שהוא בעל עסק?

ליאת גור: לא.

ליאת גור: הוא עשה מילואים במשך 18 ימים.

ליאת גור: הוא קיבל שווי נקודת זיכוי.

ליאת גור: זה דבר שלא היה.

אלכס מילר: בואי נתמקד בבעלי העסקים.

ליאת גור: בסדר.

ליאת גור: בעלי עסקים.

ליאת גור: הבעיה העיקרית שחוזרת ונשנית, ואני לא יודעת כמה אפשר לפתור אותה כאן, היא בעיה של אשראי, של חריגות אשראי, כמו שנאמר כאן קודם.

ליאת גור: אתה לא זמין כאשר אתה במילואים.

ליאת גור: בעל עסק שחוזר לו שיק, שיש לו שיקים שמסתובבים בחוץ, פתאום מסגרת האשראי חרגה ויש את איסור החריגה ממסגרת האשראי, הוא לא זמין, הוא לא נמצא, ואי אפשר להתקשר אפילו אל הבנק ואין לו איך לפתור את זה.

ליאת גור: אותו הדבר גם מול הביטוח הלאומי ומס הכנסה, וגם זה נושא שהוזכר כאן.

ליאת גור: עוד דבר שהועלה כאן כמה פעמים זה עניין של שחרור עובדים.

ליאת גור: היה לנו לא מזמן מקרה שפנו אלינו לבקש עזרה, של בעל עסק שהעובד שלו היה צריך לנסוע לקורס הכשרה מאוד מאוד יקר בחוץ לארץ אבל קיבל מילואים.

ליאת גור: ולת"ם לא עזר, להגיש ערר לא עזר, ורק אחרי דרך חתחתים והתערבות שלנו והייתה פנייה לפניות הציבור באכ"א, אותו אדם שוחרר משירות מילואים.

ליאת גור: אם כן, אלה הנושאים פחות או יותר – עניין שחרור העובדים וההתמודדות מול הבנקים בנושא האשראי.

משה רוברט סדיה: אני אופטומטריסט.

משה רוברט סדיה: יש לי עסק בו מועסקים חמישה עובדים.

משה רוברט סדיה: אני אגע יותר בתחום הספציפי שלי.

משה רוברט סדיה: העסק שלי הוא לא חברה בע"מ אלא עסק עצמאי.

משה רוברט סדיה: היום, כאשר אני יוצא למילואים, העסק באמת כמעט מושבת כי כמו שהבאתם כאן דוגמה של רופא שיניים, אופטומטריסטים הם במצב מאוד מאוד דומה.

משה רוברט סדיה: אנשים באים לשם בדיקה ספציפית של אותו אדם.

משה רוברט סדיה: תמיד אפשר למצוא מחליף, אבל זה אף פעם לא כמו שבעל הבית נמצא.

משה רוברט סדיה: זה חוץ מהעסק עצמו שמתגלגל כמובן הרבה פחות מבחינת הזמנות, מבחינת בנקים, תזרים מזומנים, ניהול העסק.

משה רוברט סדיה: זה חוץ מהעניין המקצועי של אופטומטריסט.

משה רוברט סדיה: אני חושב שצריך קצת לשנות כיוון ולראות איך לפצות את אותו חייל מילואים.

משה רוברט סדיה: יש קודם כל אפשרות לחלק לפי מקצועות.

משה רוברט סדיה: אם אני בעל תפקיד כזה או אחר, מקצוע שיש לו תחליף או כמו שאמרתם אם יש סגן או אין סגן ולפי זה גם לתגמל בהתאם.

משה רוברט סדיה: כמו שנאמר כאן, יש גם עניין של חלוקה לפי תפקיד בצבא.

משה רוברט סדיה: קצין, אין ספק שהוא מתחיל את המילואים שבועיים לפני כן ומסיים שבועיים לאחר מכן.

משה רוברט סדיה: זה גם דבר שאני חושב שצריך לקחת בחשבון, חוץ מההוצאות שיש לו כמובן תוך כדי שירות המילואים על פלאפונים, נסיעות וכדומה, דברים די משמעותיים שדווקא בתקופה האחרונה, בשנים האחרונות, לפי מה שאני יודע, באמת התחילו להשתפר ולתגמל קצת יותר ולעשות זאת בכל מיני דרכים.

אייל גרין: יש כאן איזשהו אבסורד ואני כמעסיק מרגיש אותו.

אייל גרין: בסוף מי שנהנה מהתגמולים האלה, את ה-2,000 שקלים תוספת על שלושים ימים, מקבל העובד.

אייל גרין: אני חושב שמי שצריך ליהנות לפני העובד, זה המעסיק.

אייל גרין: כשאני מוציא איש מילואים, אני לא אקח ממנו את הרכב, הוא מסיע את החיילים שמשרתים אתו במילואים והוא מנהל את המילואים מהפלאפון שאנחנו מספקים לו.

אייל גרין: בסוף, כשהוא עושה מעל 18 ימים מילואים, מי שמקבל את התגמול, זה אותו עובד.

אבי סייג: גם המעסיק.

אבי סייג: בוא נתקן.

אבי סייג: גם המעסיק מקבל יותר וגם העובד מקבל יותר, ושניהם מקבלים פחות ממה שמגיע להם.

אייל גרין: זה לא באותה מידתיות.

אלכס מילר: הבעיה היא שיש הבדל ולשם כך אנחנו מקיימים את הדיון.

משה רוברט סדיה: צריך להבין שכל מי שיוצא למילואים צריך לתת את התרומה שלו ואין ספק בכך.

משה רוברט סדיה: אין ספק שאף פעם לא נוכל להגיע למאה אחוזים, אבל צריכים לשאוף כמה שיותר להתקרב למאה אחוזים.

משה רוברט סדיה: לגבי מה שנאמר כאן קודם.

משה רוברט סדיה: כדי למדוד הפסדים – ונתנו כאן דוגמה של עורך דין שבתקופת הפגרה הוא לא מרוויח – אני חושב שיש הרבה אפשרויות לבדוק את זה וללכת כמה שנים אחורה, לפי אותה תקופה.

משה רוברט סדיה: אם זה יורד לפחות מעשרים אחוזים בהכנסות, לפי זה לתגמל ולתת מדרגות של הטבות.

משה רוברט סדיה: לדעתי יש הרבה פתרונות ואנשי המס שנוכחים כאן יוכלו לתת פתרונות טובים.

משה רוברט סדיה: צריך להבין שאנחנו כעצמאים כמובן משתדלים בסוף שנה לסיים עם כביכול כמה שפחות רווחים חוקיים.

משה רוברט סדיה: ברגע שהחלוקה נעשית בסוף שנה, הרווחים שלנו נראים מאוד קטנים.

משה רוברט סדיה: אם הרווחנו מאה אלף שקלים למשל, אנחנו נדאג להשקיע עוד חלק מהכסף הזה בעסק כדי לשלם פחות מסים, וזה דבר חוקי והגיוני וכך זה אמור להתנהל.

משה רוברט סדיה: כאן הבעיה העיקרית שלנו.

משה רוברט סדיה: יכול להיות שיש אופציה לראות עד כמה הייתה השקעה של העסק ולפי זה גם להוריד.

אלכס מילר: תודה.

אלכס מילר: משרד הביטחון.

אלכס מילר: גבירתי, שמעת את הדברים שנאמרו כאן.

אלכס מילר: אני בטוח שאתם מכירים את רוב הבעיות שהועלו כאן.

אלכס מילר: אני אשמח אם תתייחסי גם באופן כללי וגם באופן פרטני לאותן בעיות ואם תוכלי לתת לנו מספרים.

אלכס מילר: מהמחקר שנעשה כאן קיבלנו כמה אחוזים מהעצמאים משרתים היום במילואים ואולי תוכלי לעדכן אותנו ולומר לנו באיזה מספרים מדובר ובאיזו אוכלוסייה מדובר שלדע

אלכס מילר: תכם היא בעייתית ביותר.

שלי ארטמן: אני עוזרת קצין מילואים ראשי מזה חמש שנים.

שלי ארטמן: ליוויתי גם את החקיקה של החוק, כך שאני מצויה בנושא.

שלי ארטמן: עובי הקורה של התהליך.

שלי ארטמן: קודם כל, האמירה הראשונה היא שמערכת הביטחון וצה"ל כמובן מברכים על כל יוזמה שהיא למען חיילי המילואים ולמען מערך המילואים בכל רזולוציה שהיא, ואומר למה.

שלי ארטמן: מערך המילואים, על אחת כמה וכמה בימים אלה, פעם באמת כולם היו עושים 40-50-60 ימים אבל היום יש פחות שעושים את הימים האלה ולכן מערך המילואים הוא לא הבעיה הפרטית, לא של מערכת הביטחון ולא של צה"ל.

שלי ארטמן: מדינת ישראל צריכה לגבות אותו, לתת לו מענה, לדאוג שהוא לא יפסיד, לשפות אותו היכן שצריך, ולכן צריך לתת במה לנושאים האלה ולייצר את הכלים המתאימים כדי שבאמת לא לפגוע באנשים האלה, כי אסור להתייחס אליהם כמובן מאליו.

שלי ארטמן: זה שכל פעם שקוראים להם הם באים, זה בסדר ואין צורך להוסיף.

שלי ארטמן: אם כן, זה דבר ראשון וחשוב מאוד לקדם את הנושא וחשוב מאוד לתת לו הד ציבורי ולפתוח את זה לדיון ולייצר את הפתרונות המתאימים.

שלי ארטמן: ברור שזה תהליך, ברור שזה מורכב, אבל זה לא צריך לרפות את ידינו.

שלי ארטמן: דבר שני.

שלי ארטמן: ממש בתקופה האחרונה, אני יכולה להעיד על הבית שלי, על צה"ל שעובד בשיתוף פעולה מאוד מאוד הדוק עם הארגונים שחלקם בחקיקת החוק אינו מוטל בספק.

שלי ארטמן: חוק המילואים תיקן דברים שונים ונתן מענה.

שלי ארטמן: הבעיות הרוחביות, עדיין ומראש, תוך כדי החקיקה, דובר על כך שיהיו מגזרים מסוימים שיטופלו במה שנקרא דור ב'.

שלי ארטמן: לכן באמת לעשות זאת.

שלי ארטמן: אנחנו בצורה שוטפת נפגשים, מדברים, מעלים רעיונות בפורומים כולל את אכ"א.

אלכס מילר: הדברים מבחינתכם, ואני יכול לתת דוגמאות.

אלכס מילר: למשל, כל הנושא הזה של עסק חדש.

אלכס מילר: זה קשור אך ורק למשרד הביטחון.

שלי ארטמן: יש כמה דברים.

שלי ארטמן: קודם כל, אני חושבת שגם כל האנשים שדיברו כאן לפניי, בסופו של דבר יכול להיות שבנקודה זו או אחרת יש תקלות ויש טעויות, בהחלט, אבל המנגנונים שקיימים בצבא, של ולת"ם, אני יודעת אישית שיש הנחיה של מי שאמון על ולת"ם להקל על מי שמתחיל עסק חדש.

שלי ארטמן: דרך אגב, זאת לא בעיה רק של אדם שהוא עצמאי אלא גם שכיר שהיה מובטל ומתחיל לעבוד במשכורת של 15 אלף שקלים, צריך להחזיר כסף למעסיק שלו כשהוא מקבל את תגמול המילואים כי המעסיק שלו לא מקבל את הסכום הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: מה ההגדרות בפרק הזמן של קריאה למילואים מרגע פתיחת עסק חדש?

אלכס מילר: אין הגדרות.

רוחמה אברהם-בלילא: למה לא לומר בצורה ברורה?

רוחמה אברהם-בלילא: הרי בכל גיוס של מערך מילואים, אין צפי של הגעה של מאה אחוזים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יודעת לומר שבמקרה הטוב מגיעים בין 70 ל-80 אחוזים וזה אומר גיוס גבוה וגיוס נורמלי וטוב.

רוחמה אברהם-בלילא: תמיד יש את הפער הזה של ה-20-30 אחוזים שנלקח בחשבון של אנשים שפונים לוולת"ם ואחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: האם צה"ל רואה חשיבות לקבוע קריטריונים לאנשים שפותחים עסק חדש?

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, להגדיר אותם מראש ולומר שפתיחה של עסק חדש, אי אפשר יהיה לקרוא לו למילואים בפרק זמן של חצי שנה מהיום שהוא רשם את עצמו כעסק חדש.

אבי סייג: בתנאי שהוא רשם עסק אחד בשנה.

רוחמה אברהם-בלילא: בסדר, בתנאי שהוא רשם עסק אחד בשנה.

רוחמה אברהם-בלילא: שיגיעו למצב שיפתחו כל חצי שנה, אבל התנאי הוא שתהיה להם זכות קיום ושלא יפתחו ויסגרו.

רוחמה אברהם-בלילא: כולל הגדרה מאוד מאוד מדויקת לאדם שמתחיל עבודה חדשה, כל שכן כאשר הוא מגיע לאחר כמות לא מבוטלת של חודשי אבטלה.

שלי ארטמן: אני אשיב בשני מישורים.

שלי ארטמן: קודם כל, באמת העול, הנטל, שמוטל על כתפי המשרתים במילואים, המגמה, הספינה הרחבה, נוסעת לכיוון של הורדת הנטל.

שלי ארטמן: עדיין אני אומרת שתמיד יישארו המפקדים.

רוחמה אברהם-בלילא: לא, אני שואלת אחרת ואת לא עונה לי.

רוחמה אברהם-בלילא: אני אומרת למה לא לקבוע בצורה ברורה.

שלי ארטמן: אני אסביר.

שלי ארטמן: צריכים להיות כאן שני וקטורים כאשר האחד מקל את נטל המילואים, והשני, מטפל במי שנשאר לעשות את זה.

שלי ארטמן: כאן יש לנו בעיה כמה את מצרה את צעדיו של אותו מפקד שבסוף בא אליו אותו אדם שרק התחיל לעבוד או שאת כופה עליו מראש לקבל החלטות ששיקול הדעת שלו יכול להיות אחרת.

שלי ארטמן: אני לא רוצה להיכנס כאן לתיאורים קורעי לב על מישהו שאבא שלו חולה בסרטן והוא צריך לקחת אותו לטיפולים לעומת מי שמפסיד כמה אלפי שקלים.

רוחמה אברהם-בלילא: במלים אחרות, להשאיר את זה לשיקולו של המפקד.

שלי ארטמן: לא.

שלי ארטמן: אני אומרת לבנות מנגנונים כאלה שנותנים לחייל אפשרות לגשת לוולת"ם, שזה משהו אקס טריטוריאלי שלא קשור למפקד.

שלי ארטמן: הוא יכול לבוא ולהציג את המקרה, אבל ההחלטה היא של הנציגים ממשרד התעשייה.

שלי ארטמן: עדיין צריך להשאיר מרחב פעילות.

אלכס מילר: לכמה תחומים יש לכם הגדרות?

אלכס מילר: אני יודע שאחרי חתונה יש איזשהו פרק זמן שניתן לקבל פטור משירות מילואים.

אבי סייג: אישה בהריון.

אבי סייג: יש כמה קריטריונים.

אלכס מילר: הנושא של מקום העבודה החדש, זה עניין שכמובן ניתן לתת שיקול של אותו מפקד או של הוולת"ם וכולי.

אלכס מילר: דווקא כאשר מדובר על עסק חדש עם ההשקעה האישית של האדם, כמובן הקריטריונים שאתם תבנו, הם יהיו באמת כאלו שיצביעו על האנשים שיש סכנה ממשית לסגירת העסק וקריסתו עקב גיוס למילואים.

אלכס מילר: אתם יכולים לבנות קריטריונים על פיהם אנשים יהיו מוכוונים כי בסופו של דבר אדם שמשקיע 100-200-300 אלף שקלים ואחרי חודש-חודש וחצי הוא מוצא את עצמו חודש מחוץ לעסק הזה, העסק שלו פשוט מת.

אלכס מילר: גם הסחורה שהוא רכש, העובדים שהוא לקח לעבוד.

אלכס מילר: זה לא בעיה לעשות זאת.

אלכס מילר: אותו אדם בסופו של דבר יעשה את ההחלטה שמבחינתו זה בין חיים ומוות, מבחינת האישיות שלו.

אלכס מילר: אנחנו לא רוצים להגיע למצב שהוא מחליט שהוא לא הולך וזהו.

אבי סייג: אם זה לא יבוא מאתנו, זה לא יבוא מהצבא.

אבי סייג: הצבא לא יודע מה זה להיות עצמאי.

אבי סייג: אנחנו צריכים להתניע מהלך כדי שזה ייכנס.

אלכס מילר: אנחנו יכולים לקיים דיון מקיף עם האנשים שהם אנשי המקצוע שיודעים מה זה פתיחת עסק חדש, מה זה קריטריונים, ושזה לא יהיה איזשהו משהו שמבחינת אותו אדם הוא פתח לעצמו איזשהו עסק של כמה פגישות בבית קפה, בלי משרדים ובלי שום דבר, ומבחינתו אין שום השקעה ואז הוא מקבל פטור לשנה או לחצי שנה.

אלכס מילר: אנחנו מדברים על דברים ממשיים, על ההשקעה, דברים שניתן להוכיח אותם ולהראות את הצורך בתקופה שהצבא יכול לתת לאותו אדם כאשר מדובר בתקופה קצרה מסוימת כמו חצי שנה, שבעה חודשים, שנה, לא משנה כמה שתחליטו, כאשר בתקופה זו הוא יהיה מוגן מבחינת העסק שלו.

אלכס מילר: לדעתי זה גם ייתן דחיפה לאותם אנשים שכאשר הם מקבלים החלטה, הם יודעים שגם בתחום הזה יש להם איזושהי הגנה.

אלכס מילר: בואו נתקדם גם לתחומים אחרים.

אלכס מילר: אני נותן איזושהי עצה.

אלכס מילר: לדעתי אין שום בעיה שנעשה פגישה משותפת גם אתכם, גם עם כל מי שאחראי על התחום העסקי וגם עם הצבא, ונחשוב על איזשהו פתרון בעניין הזה.

שלי ארטמן: אני לגמרי מסכימה ויותר מזה, אני אומרת – גם שאלת קודם לגבי נתונים – שפעם ראשונה אני רואה את זה עכשיו כי לא קיבלנו את החומר הזה קודם.

שלי ארטמן: כדי להכין נתונים, יש גוף שאמון להכין בצבא נתונים גם על כמה משרתים וכולי.

שלי ארטמן: את הנדבך של הנתונים של הצבא והוא יכול להביאם בפני הוועדה כדי שתראו את הכל.

שלי ארטמן: ועדת החוץ והביטחון החליטה שכל קובץ הוראות הזימון יהיה נגיש לכולם ולדעתי הוא כבר מפורסם, ואם לא, הוא יפורסם ממש בהקדם.

שלי ארטמן: יבואו ויציגו, כך שבסוף תראו שבאמת יורדים לרזולוציה כזאת.

שלי ארטמן: תמיד צריך לזכור את המשקל שכנגד, שבסוף אנחנו הרי מטילים משימה על אותו מפקד לייצר ביטחון למדינת ישראל.

אלכס מילר: את מבינה שאדם שעושה מילואים 10-15 שנים ובחיים שלו לא ביקש לא ולת"ם ולא שום דבר, אין לו שמץ של מושג מה הפרוצדורה.

אלכס מילר: הוא יושב בקיוסק שפתח עם כל החשבוניות והניירות ושכח שקיבל את צו המילואים, אבל פתאום הוא מוצא את עצמו בסרט של איך הוא יוצא מהעניין הזה.

אלכס מילר: אני מדבר על האנשים בשוטף ולא על אנשים מסודרים שיודעים איך לפעול.

אלכס מילר: אנחנו הרי רוצים לעזור ולהימנע מהמצבים הלא נעימים שיכולים להיווצר בגלל דבר שאנחנו יכולים לפתור אותו, וזאת לא בעיה לפתור את זה.

אלכס מילר: אפשר למצוא פתרון.

אלכס מילר: הרי בסופו של דבר, אם את בעצמך אומרת שגם מתחשבים, אם תעשי את הבדיקה לגבי כל אלה שפתחו עסקים בתקופה של חודשיים-שלושה לפני הגיוס, כמה מהם בכל זאת גייסתם, אולי תגיעי למצב שאפילו לא אחד כזה.

אלכס מילר: יכול להיות שזה יהיה המצב, אבל אם זה ברור מאילך ואם זה מוסבר מבחינת החוק, אף אחד לא יוכל לבוא אחר כך, אחרי תקופה מסוימת, ולומר שהנה, עכשיו יש לו עסק שפתח לפני שנה-שנה ומשהו ולכן הוא רוצה לקבל פטור או משהו כזה.

אלכס מילר: כאן מבחינת

אלכס מילר: כם אתם שמים את הגבולות שלכם וגם אותם אנשים שהולכים למהלך הזה יודעים מה הזמן מבחינתם בו יש להם שקט תעשייתי והם יכולים לעבוד עם העסק מאחר שהם פטורים מהמילואים.

אלכס מילר: תאמיני לי, אני מבטיח לך שאותו אדם שמקבל מכם דבר כזה, הוא יתרום אחר כך פי שתיים.

שלי ארטמן: אני רושמת את הדברים ואני אעביר את זה לגורם האמון שזה אגף כוח אדם.

אלכס מילר: מצוין.

שלי ארטמן: לגבי ההכשרות במילואים, עליהם דיברו קודם לכם.

שלי ארטמן: שוב, אני לא מכירה את המקרה הפרטני אבל בהחלט אני יודעת שמי שמעביר את קורס מג"דים זאת זרוע היבשה ושם הם פרטו את הקורס הזה וחילקו אותו למודולות.

שלי ארטמן: אין ספק שזה משהו שהוא כבד מאוד, אבל כאן הכל נעשה בתיאום ובאישור של החייל.

שלי ארטמן: אין כאן מישהו שמקבל צו לשישים ימי מילואים.

שלי ארטמן: אין דבר כזה, בטח לא לקורס.

אבי סייג: מה עם המעסיק שלו?

שירן שמשי: זאת לא הבעיה.

שירן שמשי: התנדבתי לשישים הימים האלה ואין לי עם זה בעיה.

שלי ארטמן: אם בסוף אתה נעדר מהעסק שלך לתקופה בלתי רציפה, אני אומרת שהיום יש קשב בזרוע היבשה, בתכנון הקורס, בצורה כזאת שזה לא ייפול בבום.

שלי ארטמן: אתה ביקשת נתונים.

שלי ארטמן: מי שאמון על הנתונים זה אגף כוח אדם בצה"ל.

שלי ארטמן: אני מציעה שאתם תבקשו את הנתונים אותם אתם רוצים.

שלי ארטמן: יש דברים שלא מחזיקים בצבא.

אלכס מילר: חוץ מהנושא הזה של העסקים החדשים, אני מציע שאתם תקיימו ישיבה אצלכם במשרד הביטחון בכל מה שקשור לטיפול באנשי המילואים שהם עצמאים.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לחדד ולהוסיף שאלה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לקבל לישיבה הבאה, אם אפשר, נתונים לגבי כמה מבעלי העסקים שהייתה טענה שהם פתחו עסק חדש, כמה היו נניח לפני שנה ושנתיים – ממתי שאתם יכולים לאמוד את זה – וכמה מהם קיבלו תשובה חיובית וכמה מהם נענו בשלילה.

אבי סייג: תשובות של ולת"ם.

שלי ארטמן: אין נתונים כאלה.

אלכס מילר: אמרו לי שזה גם תלוי במפקד שהוא נתן אישור בלי ולת"ם.

שלי ארטמן: אין את הנתון הזה.

שלי ארטמן: יש דברים שהם מסמרות בנתונים בצה"ל כמו מספר אישי, שם, דרגה וכולי.

שלי ארטמן: עיסוק, איש המילואים לא תמיד מעדכן ולכן אין נתונים על זה.

אבי סייג: אין מידע אם אני עצמאי או שכיר.

שלי ארטמן: זה מה שאני אומרת.

אבי סייג: אין שדה כזה במערכת.

שלי ארטמן: אין נתונים לגבי הדברים האלה.

אלכס מילר: לא צריך להרחיב את העניין הזה.

אלכס מילר: הנושא הזה ברור.

אלכס מילר: ברור שהבעיה אכן קיימת והפתרון הוא פתרון אפשרי כי הוא קיים וכבר נותנים אותו היום.

אלכס מילר: צריך רק לבדוק אם אנחנו יכולים לעשות את זה בצורה של תקנה או ההחלטה שהיא החלטה בתוך משרד הביטחון, אם זה החוק אותו אנחנו מחוקקים למרות שאני לא חושב שיש צורך בחוק אלא זאת החלטה ברורה שיכולה להתקבל במשרד הביטחון והיא תפורסם.

אלכס מילר: אם יש צורך בחוק, אנחנו גם יכולים לחוקק.

אלכס מילר: מה שחשוב זה שיהיה כאן

אלכס מילר: סינכרון עם אלו שהם בעצם חיים את העולם הזה, חיים את העולם העסקי ושהם יוכלו לבוא ולהסביר מבחינת העסק, סדר גודל מסוים של מחזור, כמה זמן הוא צריך כדי להרים ראש או כדי להתחיל את התפוקה ושבמשך הזמן הזה הוא לא ייקרא לשירות מילואים.

אלכס מילר: כאן אפשר לבנות נוסחה ועם הנוסחה הזאת קל יותר להתמודד כי אז אתם מקבלים נתונים יבשים מאותו אדם שמבקש אישור.

שלי ארטמן: הבעיה היא שמי שעושה את התחשיב הזה זה הביטוח הלאומי ולא אנחנו.

אלכס מילר: כמו שאמרתי, אין שום בעיה לקיים את הפגישה הזאת ולבנות את זה בצורה מסודרת.

אלכס מילר: תמיד יש לנו את האופציה של החקיקה אבל אנחנו מעדיפים שהדברים האלו יתקדמו בדרך של החלטות מקצועיות בתוך המשרדים האלו והאחרים ואנחנו רק מברכים על כך כי זה חוסך מאתנו הרבה כאבי ראש וגם ממכם.

אלכס מילר: אם אנחנו רואים שהדברים האלה לא מתקיימים, אנחנו הולכים עם החקיקה וכאן כבר אין לכם מה לעשות אלא אתם צריכים להגיע לכאן ולהתמודד עם זה.

אלכס מילר: ביטוח לאומי.

אלכס מילר: אני מבקש לא להיכנס לדברים שמסביב אלא לדבר תכל'ס, מה שקשור אליכם.

אלכס מילר: שמעת כאן את הדברים והשאלה אם ניתן איכשהו לפתור אותם.

אברהם צרפתי: שלושה משפטים.

אברהם צרפתי: קודם כל, מדובר בסוגיה אמיתית בעייתית שכפי שגם אמרה חברת הכנסת רוחמה אברהם מינהלית יהיה מאוד מאוד סבוך לפתור את השאלות העובדתיות לגבי כל מקרה לגופו.

אברהם צרפתי: לכן לדעתי מלאכת החקיקה כאן, אם תיעשה, היא תהיה כמעט בלתי אפשרית.

אברהם צרפתי: אנחנו אבל רוצים שהוועדה המכובדת תעשה הבחנה ברורה בין תגמול מילואים שמגיע לאנשי המילואים, בין אם הם שכירים, עצמאים או סטודנטים או מובטלים, כפי שהם מקבלים אותו על פי חוק מהביטוח הלאומי, והוא בעצם מושתת על העיקרון של גמלה שהיא מחליפת שכר, מחליפת הכנסה, קודם למילואים.

אברהם צרפתי: זה לעומת פיצוי בגין נזקים עקיפים שנגרמים לעסק או למעסיקים.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה אומר שזה לא יהיה בהליך של תביעה?

אברהם צרפתי: לא.

רוחמה אברהם-בלילא: נניח שבעל עסק הפסיד כתוצאה מהיציאה למילואים, אתה מציע שתהיה לו זכות לתבוע את הביטוח הלאומי ולקבל פיצוי?

אברהם צרפתי: לא.

אברהם צרפתי: נהפוך הוא.

אברהם צרפתי: אני אומר שהביטוח הלאומי, יש לו חוק לא רק לעניין תגמולי מילואים אלא בכל הגמלאות מחליפות השכר, גם דמי לידה, גם דמי פגיעה, גם דמי אבטלה והוא מושתת על עובדות, על הכנסות שקדמו לעילה, קדמו לתאריך הקובע, קדמו לשירות המילואים, קדמו לתאריך הלידה.

אברהם צרפתי: אנחנו לא נכנסים לפיצוי בתקופת האירוע, אנחנו לא נכנסים לפיצוי של נזקים עקיפים מעבר לכך, זה נושא שלא מטופל היום בחקיקה של ביטוח לאומי.

אברהם צרפתי: תכף אני אומר משפט לדעתי האישית כרגע, כדיון מקדמי, היכן לדעתי כן צריך להיות העניין הזה.

אברהם צרפתי: אני חושב שרוב רובם של אנשי המילואים הם שכירים שמקבלים תגמולי מילואים באמצעות מעסיקים.

אברהם צרפתי: המעסיקים בחלקם, בוודאי בעלי מפעלים קטנים ובינוניים, נפגעים פגיעה קשה בעת שמשרתים במילואים יוצאים לשירות מילואים ויותר מזה, גם המעסיקים הגדולים ממשיכים על פי חוק להפריש למשרתים במילואים שלהם הפרשות סוציאליות שאינן מכוסות במסגרת תגמולי המילואים.

אברהם צרפתי: כלומר, יש כאן עובדות, נזקים לא קטנים שמושתים על המעסיקים וגם על העצמאים שהם מעסיקים מספר קטן של עובדים ואין להם בכלל התייחסות או פיצוי במסגרת החוק.

אברהם צרפתי: לאן אני חותר.

אברהם צרפתי: אני אומר שבנושא שעומד כרגע על שולחננו, אני חושב שלצה"ל יקשה לתת נתונים כפי שאדוני מבקש.

אלכס מילר: נתונים לגבי מילואימניקים שהם עצמאים?

אברהם צרפתי: לא.

אברהם צרפתי: מאפיינים של עצמאים לפי הסוגים שניתנו כאן.

אברהם צרפתי: כמה פתחו עסק חדש וכולי.

אלכס מילר: אני באתי לצה"ל לא על מנת לבקש את הנתונים האלה אלא אני מבקש את הפתרון לאלו שעל פי הנתונים שיש אצלכם צריכים את הפתרון.

אלכס מילר: צה"ל נותן בסך הכל פתרון.

אלכס מילר: הוא אומר שלפי הנתונים שהיא קיבל ממכם, זה מתגייס וזה לוקח תקופה של חצי שנה ולא מתגייס.

אלכס מילר: זה מה שאתם צריכים לתת מבחינת

אלכס מילר: כם ומבחינת כל הגורמים המקצועיים.

אלכס מילר: אתם תחליטו שהבן אדם שפתח עסק נגיד חודשיים-שלושה לפני שקיבל את צו המילואים והעסק הוא כך וכך, הוא מקבל פטור מהגיוס במשך חצי שנה-שבעה חודשים-שנה, כמה שנחליט.

אלכס מילר: כמובן שיש את ההיבט הזה של התנדבות.

אלכס מילר: אם אותו אדם בכל זאת רוצה להתנדב וכולי, אף אחד לא אומר לו לא.

אברהם צרפתי: ברור.

אברהם צרפתי: יש לי הצעה נוספת.

אברהם צרפתי: אני חושב שלצה"ל ולקצין מילואים ראשי יש ניסיון עם ועדת החריגים שהוקמה בעקבות מלחמת לבנון השנייה ושם ניתן אכן מענה גם לשכירים וגם לעצמאים שלא קיבלו מענה מלא.

רוחמה אברהם-בלילא: אז הייתה הגדרה של מצב מיוחד.

אברהם צרפתי: כן, אבל זה יכול לעזור לנו.

רוחמה אברהם-בלילא: אי אפשר להשליך מההגדרה של הממשלה.

אלכס מילר: אבל זה לא בתחום שלך.

אלכס מילר: עזוב.

אלכס מילר: זה לא בתחום שלך.

רוחמה אברהם-בלילא: בגלל ההגדרה שזה מצב מיוחד, הייתה אפשרות לתקצב את זה.

אלכס מילר: אם הם מחליטים להתחשב ואם יש צורך בדבר הזה, לבוא ולקבוע בצורה סגורה מי מקבל ומי לא מקבל, זאת החלטה שלהם.

אלכס מילר: אתה מבחינתך צריך רק לתת את הנתונים היבשים מבחינת הביטוח הלאומי.

אברהם צרפתי: אין שום בעיה.

אלכס מילר: לפי זה מחליטים אם כן או לא.

אברהם צרפתי: אין שום בעיה.

אלכס מילר: מבחינתך אני חושב שזה רק יסייע כי בסופו של דבר אתה הרי מטפל באלו שקורסים ונופלים.

אלכס מילר: מבחינתך, אם אדם יצליח בסופו של דבר ולא יקרוס בגלל איזשהו עניין אדמיניסטרטיבי שהוא, זה רק יהיה לתועלת.

אברהם צרפתי: זה יהיה לתועלת המדינה.

אברהם צרפתי: נכון.

אלכס מילר: מה אנחנו יכולים לעשות עם העניין הזה של מה שצריך להפריש מההכנסות של אותו מעסיק?

אלכס מילר: האם יש איזשהו רעיון או פתרון לכך?

עלה מיקנובסקי: אנחנו כבר שנים מציעים פתרון.

עלה מיקנובסקי: הוא מבצע.

עלה מיקנובסקי: מה שתחליט, הוא יבצע.

אברהם צרפתי: זה דיון אחר.

אברהם צרפתי: זה סיפור כבד מאוד, לשנות את ההגדרה של הכנסה חייבת במס או חייבת בדמי ביטוח לעניין הבסיס לחישוב תגמולי מילואים כפי שמוצע כאן באחת החלופות.

אלכס מילר: זה נמצא אצלכם?

אברהם צרפתי: לא.

אלכס מילר: זה באוצר?

אברהם צרפתי: מה זאת אומרת נמצא אצלנו?

אברהם צרפתי: לא הבנתי בדיוק את השאלה.

אברהם צרפתי: זה המחוקק.

אלכס מילר: אם אני עכשיו מחליט שאת ההפרשים האלה בזמן המילואים מי שצריך לתת, זה לא המעסיק אלא ביטוח לאומי בתוספת למה שאתם נותנים כתגמול שכר, הכסף בסופו של דבר יוצא ממכם.

אברהם צרפתי: לא.

אברהם צרפתי: הוא יוצא ממשרד הביטחון.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל גם מביטוח לאומי.

אבי סייג: ביטוח לאומי כאן הוא בסך הכל צינור בין משרד הביטחון והצבא.

אבי סייג: מה שכאן העליתם ומה שנציגת קצין מילואים ראשי העלתה, הנטל לא חייב ליפול רק עליהם.

אבי סייג: מדובר גם במעסיקים.

אבי סייג: מדובר בעסקים, מדובר במדינה.

אבי סייג: הנטל צריך להתחלק ולא להגיע רק מהמקורות שלהם.

אבי סייג: הביטוח הלאומי, אין לו בעיה.

אבי סייג: הוא מקבל, משלם ומקבל בחזרה.

אלכס מילר: משרד האוצר.

אלכס מילר: תן לנו בשורה.

ערן יעקב: אני אתייחס למה שנאמר כאן בכובע של רשות המסים.

ערן יעקב: ראשית, לעניין המלחמות ומה שנעשה.

ערן יעקב: אני חושב שרשות המסים בעניין הזה קיבלה שבחים רבים על פעילותה גם ברמת התגמול ואני חושב שהתגמול היה תגמול עודף משמעותי ובצדק.

ערן יעקב: נכון שלא תוגמל עסק שהיה בדרום אלא רק באזור ההגבלה שהוגדר בזמנו על ידי הצבא.

ערן יעקב: אני חושב שהתגמול בימי מלחמה, שלא יהיו בעתיד, הוא היה נכון ואני חושב שנעשה בצורה הכי טובה שהיה ניתן לעשות אותה ובאמת ביד רחבה, ובצדק.

אבי סייג: אבל מאוחר.

ערן יעקב: אני גם לא חושב שהיה כל כך מאוחר כי בהתייחס לזמנים, אני חושב שאתה צריך לקחת את הכל ברמה האובייקטיבית וגם את התגמול שניתן גם לאלה שבסופו של דבר לא בהכרח נפגעו כי זה נעשה באופן גורף בחלק מהפעמים, וזה בסדר.

ערן יעקב: לעניין הזה, אני חושב שיש מענה כי דובר על זה כאן.

ערן יעקב: דווקא לעניינים האקוטיים של מלחמות, אני חושב שיש מענה.

ערן יעקב: לעניין גופו.

ערן יעקב: אני חושב שלהשתמש במודל כמו שנאמר כאן לעסקים קטנים ולומר מחזורים, יש קושי רב במובן מאוד פשוט.

ערן יעקב: במחזור עסקים רגיל, הלא עסקים מתנהלים מהפסד לרווח ואני לא באמת יודע מה משפיע, האם משפיע עצם זה שהוא יצא למילואים.

ערן יעקב: שישים אחוזים מהעסקים לצערנו במדינת ישראל הם עסקים מפסידים.

ערן יעקב: חמישים אחוזים מהשכירים לא מגיעים לסף מס וגם העסקים עצמם נמצאים במחזור עסקים כזה שיש קושי רב לומר מה הסיבה בגינה זה קורה וגם היכן זה נעצר.

ערן יעקב: האם מחר עובד שלא קודם בגלל שהוא יצא למילואים, האם נצטרך לתמחר את זה ברמת העסק, או שהוא התגרש בגלל שהוא יצא הרבה פעמים למילואים, ואני מכיר גם כאלה, כך שגם כאן נצטרך לומר כך?

רוחמה אברהם-בלילא: אתה הולך לקיצוניות.

ערן יעקב: בכוונה אני מקצין.

ערן יעקב: אני אומר שדווקא במובן הזה להשתמש ברשות המסים כתגמול לאותם עסקים קטנים ובינוניים, אני לא חושב שזאת הדרך הנכונה.

ערן יעקב: אני חושב שהיא כמעט בלתי ישימה במובן הזה שהרעש שזה ייצר סביב זה, הוא מאוד בעייתי כי הגורמים הם אין סופיים שמשפיעים על מחזור עסקים בעסק ויש קושי.

ערן יעקב: יחד עם זאת, יש את הדרך שזה נעשה.

ערן יעקב: לא יודע, אולי אפשר לקבוע – צריך לחשוב על פתרונות יצירתיים – נקודות זיכוי כאלה ואחרות וזה נעשה היום דרך התגמול המיוחד, ואפשר להגדיל אותו או להקטין אותו.

אלכס מילר: מה עם מה שדובר כאן על הנושא של ההפרשות?

ערן יעקב: זה יכול להיות גם לגבי עסקים.

ערן יעקב: צריך לחשוב על משהו כמו נקודות זיכוי כאלה ואחרות, משהו שווה ערך לכך וכך, דרך קריטריונים – כפי שקיימים היום – שייקבעו ונקבעו על ידי משרד הביטחון כאשר אנחנו בעצם משמשים כצינור לתהליך הזה, ואני אומר לכם שעצם זה שאנחנו משמשים כצינור, זה משהו רע.

עלה מיקנובסקי: הצינור סתום.

ערן יעקב: לא.

ערן יעקב: בעניין הזה אני צריך לומר כמה דברים.

ערן יעקב: הצינור לא סתום.

ערן יעקב: יש המון בעיות עם זה.

ערן יעקב: אני אומר בכנות שאנחנו לא אוהבים את זה ואנחנו חושבים שהדרך הנכונה היא שזה ייעשה דרך משרד הביטחון או ביטוח לאומי ואני אסביר למה.

ערן יעקב: מה שקורה היום עם החייל המסכן שעושה מילואים, בעצם שלושה גופים היום מנהלים איזושהי התחשבנות אתו: משרד הביטחון, ביטוח לאומי ועכשיו גם רשות המסים בעניין הזה.

ערן יעקב: זה יוצר הרבה בעיות עם החייל כי הוא פונה לרשות המסים ורשות המסים במקרה הזה היא בסך הכל צינור, כך שמה שקורה זה שהיא לא יודעת לתת לו מענה ונוצרות טעויות שנגרמות כתוצאה מזה שנותנים חשבונות לקויים, שם בנק לקוי וכולי.

ערן יעקב: יש ליקויים רבים שנגרמים ואז נוצרים הרבה מקרים שנתנו לחייל שלום במקום לתת לחייל דוד כי נתנו את מספר תעודת הזהות אבל שכחו לתת את מספר חשבון הבנק שלו ולכן הוא לא קיבל, ואז הכתובת הופכת להיות אנחנו ואנחנו שולחים למשרד הביטחון ואז משרד הביטחון לא ממש מתייחס לזה או כן מתייחס לזה, ונוצר מצב שאותו חייל צריך לעמוד מול גופים כאלה ואחרים.

ערן יעקב: במובן הזה יש בעיה.

עלה מיקנובסקי: לגבות ממנו מסים, אין לך בעיה.

ערן יעקב: לא, מה שאתה אומר לא רלוונטי בכלל כי אנחנו גובים מסים ויש את תקציב המדינה שמחליט למי לתת, מה ואיך.

אלכס מילר: יש דברים שאתה כן יכול להתערב בהם כמו בכל הנושא של הדוחות לרשות המסים כאשר אדם יוצא למילואים.

ערן יעקב: עושים את זה.

ערן יעקב: רשות המסים במובן הזה, יש בה התחשבות לא מעטה כאשר מישהו מאחר בדוח ואנחנו מתחשבים בו.

אבי סייג: יש חוק שאתם לא מיישמים אותו.

אבי סייג: מה אתם עושים טובה גדולה?

אבי סייג: יש חוק דחיית מועדים שאתם לא מבצעים אותו.

אבי סייג: מה זה אתם מתחשבים?

אבי סייג: אל תתחשבו בנו אלא תבצעו את החוק.

אבי סייג: תקיים את החוק ואל תתחשב בנו.

ערן יעקב: אם יש חוק, אני מבטיח לך שאנחנו מקיימים אותו.

אבי סייג: משנת 1974 יש חוק שאתה לא מקיים אותו.

ערן יעקב: אם יש בעיה עם חוק שאנחנו לא מקיימים, בשמחה אני אשמע ואראה אם אנחנו לא מקיימים אותו.

אבי סייג: הם לא מקיימים את החוק מ-1974.

אבי סייג: הם עושים לנו טובה לדחות לנו את הדוח.

אבי סייג: אתם לא מפעילים את החוק.

אלכס מילר: חברים, כל אחד מקבל את זכות הדיבור והוא אומר מה שיש לו לומר.

אלכס מילר: אם יש לך שאלות והערות, אנחנו מבקשים לשמוע אותן אבל לא באמצע רשות הדיבור שלו.

אלכס מילר: אתם לא מדברים אחד עם השני.

אלכס מילר: יש כאן ועדה ויש כאן פרוטוקול.

אלכס מילר: אני מציע בנושא הזה, משום שאנחנו לא ניכנס כאן לאיזשהו ויכוח כאשר אף אחד כאן לא ייתן תשובות, שתקיימו פגישה בנושא הזה עם פורום המג"דים.

אלכס מילר: אם יש דבר שהם מצביעים עליו, והוא אומר שמשנת 1974 קיים חוק, אני כן חושב שאתם יכולים להתחשב.

אלכס מילר: הבעיה שלנו היא שכאשר אומרים לי שאנחנו מתחשבים, שם אני מזהה את הבעיה.

אלכס מילר: לא צריך להתחשב אלא צריך לעבוד ישר.

אלכס מילר: קובעים תנאים, קובעים תקנות, ולפי זה עובדים.

אלכס מילר: כך יהיה הרבה יותר קל.

אלכס מילר: ברגע שאתה מתחיל להתעסק בהתחשבות, זה אומר שבן אדם צריך ללכת ולבקש.

אלכס מילר: ברגע שאדם הולך לבקש, שם מתחילה הבעיה כי במקום ללכת ולבקש אחרי שהוא חוזר מהמילואים, הוא מתעסק בהרמת העסק שלו ולהביא אותו למצב בו הוא היה לפני יציאתו למילואים.

אלכס מילר: דבר אחרון שהוא צריך עכשיו זה ללכת ולחפש את נציג רשות המסים בעיר כזאת או אחרת ולחכות בתור כדי להיפגש אתו.

אלכס מילר: ברגע שזה עובד לפי הכלל ולפי הנוהל, הוא יודע שהוא יצא למילואים, הוא יכול לשלוח מכתב, יש לכם שם אגף שיהיה אחראי על קבלת הפנייה ותחליטו.

אלכס מילר: אנחנו מחפשים כאן דרך לעזור.

אלכס מילר: כל דבר שיכול למנוע מעסק לקרוס, להיסגר או להיפגע כלכלית, מי שמרוויח, חוץ מאותו אדם שמחזיק את העסק, זאת גם המדינה.

אלכס מילר: אנחנו לא רוצים שהמדינה בגלל איזשהו מהלך בירוקרטי תפסיד כאן הכנסה גם מהמסים וגם מקריסתו של אדם.

אלכס מילר: כאמור, אני מציע שתקיימו פגישה ביניכם.

אלכס מילר: זה נושא מאוד חשוב ואין שום בעיה לרשות המסים לשבת שעה-שעה וחצי עם כל הנושאים שיש לכם ואתם מכירים אותם.

אלכס מילר: אתם מכירים את הפניות שקשורות לרשות המסים שתוכל לפתור אותן.

אלכס מילר: אם מדובר בעניין בירוקרטי ששייך לרשות המסים, אני חושב שהחבר'ה שם רק ישמחו לעזור כי בסופו של דבר כולנו חיים באותו מקום וכולנו כאן עושים מילואים, גם הם וגם אתם, וכולם רוצים להגיע לפתרון.

אלכס מילר: משרד התעשייה.

אלכס מילר: חשוב לי שתתייחס לנושא המכרזים.

אלכס מילר: האם ניתן להגיע למצב שאתם תתנו במכרזים שאתם מוציאים תוספת של קריטריון לגבי בעלי עסקים שמשרתים במילואים?

רועי דהן: אני מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים במשרד התעשייה.

רועי דהן: הגוף הוא גוף חדש שהוקם לפני חמישה חודשים והוא אמון על כל ההפעלה של מערך כלי הסיוע שמשרד התעשייה מפעיל ובעצם מחליף את הרשות לעסקים קטנים ובינוניים ואת מינהל המימון.

רועי דהן: לנושא הישיבה.

רועי דהן: לפי מה שאני מבין מהניירות שקיבלנו, וגם הדברים של הדוברים שדיברו לפניי, אני מבין שעיקר הפתרונות שמוצעים הם בתחום המע"מ, רשות המסים, ביטוח לאומי, ופחות תחומים שנמצאים תחת האחריות האישית שלי.

אלכס מילר: נתתי לך תחום אחד.

אלכס מילר: אם תיתן כמה נקודות במכרזים של המדינה לבעלי עסקים שמשרתים במילואים, מבחינתך עשית את שלך.

רועי דהן: לגבי מכרזים, אני לא יודע לתת לך תשובה עכשיו.

רועי דהן: זה נושא שאני שומע אותו פעם ראשונה.

רועי דהן: אפרופו הנושא שעלה כאן, ההשפעה על מכרזי משרד הביטחון, ניסינו לעשות מהלך רציני מאוד - זה תחום מאוד מורכב – ואפילו לתעדף רק ברמה של תוצרת הארץ, וזה היה משהו שלא צלח.

רועי דהן: אני מבטיח לבדוק את הנושא מול הגורמים המשפטיים במשרד שלנו ולתת לך תשובה.

רועי דהן: לגבי תחומים אחרים שאנחנו מפעילים – כלי הסיוע, קרנות המימון בערבות המדינה – אנחנו לא מכירים כשלים.

רועי דהן: אם אתם מכירים ויודעים על איזשהו כשל שדורש מאתנו תעדוף בתוך המנגנונים, נשמח לקבל את הדברים.

אלכס מילר: אבי, אני אשמח אם תקיימו פגישה ותעלו את הבעיות שקשורות לגופי משרד התעשייה.

אלכס מילר: אתם מבחינת

אלכס מילר: כם תנסו להכין איזושהי בדיקה בנושא של העדפת כחול-לבן לבעלי עסקים שמשרתים במילואים.

אלכס מילר: זה חשוב מאוד.

אלכס מילר: כמובן שאני לא אגרום לאיזשהו נזק באיכות של המוצר עליו אתם אחראים, אבל אם כבר יש, אז זה יהיה לדעתי דבר גדול.

אלכס מילר: לפני שאני מסכם, יש מישהו שרוצה להתייחס?

רוחמה אברהם-בלילא: כן.

רוחמה אברהם-בלילא: קודם כל, אני מאוד שמחה על הישיבה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שזה אחד הנושאים הבעייתיים והחשובים שמראה דבר אחד, שיש בעיה מסוימת שצריך לשים אותה על השולחן ולראות איך לפתור אותה.

רוחמה אברהם-בלילא: מאוד שמחתי לראות שבקרב הגורמים המקצועיים יש הכרה בבעיה הזאת.

רוחמה אברהם-בלילא: אתה יודע, לא תמיד אתה נתקל בסיטואציה בה יש נכונות ויש הכרה.

רוחמה אברהם-בלילא: יש מצבים שאומרים לך שלא מכירים את זה, אין נכונות, יש אוזניים אטומות ולא אחת אנחנו נתקלים בזה.

רוחמה אברהם-בלילא: מבחינתי, כמי שעוסקת בזה הרבה מאוד שנים, עצם העובדה שמכירים בבעיה הזאת ומודעים לה, זה כבר צעד גדול לקראת תחילתם של פתרונות כאלה ואחרים.

רוחמה אברהם-בלילא: אין לי ספק שצריך לתת את הדעת בהיבט הזה וכדי לתת את הדעת בהיבט הזה אני הייתי רוצה לבקש ממך פתרון מסוים.

רוחמה אברהם-בלילא: טוב שאמרת שהם צריכים להיפגש וצריכה להיות הידברות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רואה שקיימת הידברות בין הצדדים.

רוחמה אברהם-בלילא: את מה שאני מציעה אני אומר בסוף, אבל לא לפני שאני אומר שאין לי ספק שאני מסכימה מאוד עם ערן שכל אחד מאתנו סביב השולחן הזה צריך להפנים את הסוגיה שלא דומה עת חירום לעת רגילה.

רוחמה אברהם-בלילא: לצערי הרב אנחנו חיים כאן במציאות קיומית יום יומית עמה אנחנו כולנו צריכים להתמודד.

רוחמה אברהם-בלילא: חלקנו נותנים כתף יותר ואני מאוד שמחה על עצם העובדה שאני רואה שגם אנשים שיש להם עסק חדש, עדיין, למרות הקשיים, תורמים ועושים כי זה הבית שלנו ועליו אנחנו צריכים לשמור ולהגן.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שאני אמשיך מהסוגיה שאתה נגעת בה, ערן, ואתה אומר שיש מצב לפתרונות יצירתיים.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר נאמרת אמירה כזאת בשולחן עגול, שיש מצב לפתרונות יצירתיים, אין לי ספק שהכל מתחיל ונגמר בנושא תקציבי וזה יכול להתחיל ממשרד התעשייה, דרך האוצר, דרך משרד הביטחון, דרך ביטוח לאומי, דרך כולם.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר יושבים ומגדירים מטרות ויעדים, והיכן אנחנו רוצים להגיע, צריכה להיבחן גם הדרך האם לצורך העניין הזה של פתירת הבעיה הזאת יש מצב של איזשהו איגום תקציבי, כדי לראות ולהצביע על מצב כלשהו.

רוחמה אברהם-בלילא: הרי כל עסק קטן שנסגר או נקלע לקשיים, בסופו של דבר המדינה סובלת כי הוא לא משלם את המסים בזמן, כי הוא מפטר אנשים שהמדינה צריכה לשלם להם דמי אבטלה בדלת אחרת וכולי.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת אומרת, כולנו נוגעים לעניין הזה.

רוחמה אברהם-בלילא: נכון וראוי למצוא איזשהו פתרון, בין היתר גם בהגדרת קריטריונים, הקלה בקריטריונים, כל מה שאפשר לעזור שהוא לא ברמה תקציבית, צריך לבוא לידי פתרון.

רוחמה אברהם-בלילא: לכן אדוני היושב ראש, אני מציעה שבתוך הפורום הזה תוקם ועדת הידברות שתשב על המדוכה בפרק זמן של חודשיים-שלושה – וצריך להגדיר את הזמן – ותבוא לוועדה עצמה עם פתרונות מהותיים, פתרונות והמלצות.

רוחמה אברהם-בלילא: למשל, סוג מסוים של נניח הגדרה של עסק חדש, אנחנו מציעים למשרד הביטחון לא לאפשר למפקד שיקול דעת לזמן למילואים בעל עסק חדש בפרק זמן של חצי שנה.

רוחמה אברהם-בלילא: סתם אני אומרת כרגע הגדרה של קריטריון.

רוחמה אברהם-בלילא: בסוגיה של שיפוי של בעל עסק, אם הוא פותח אותו והוא באמת נקלע לקשיים, איזשהו מדרג של פתרון שאפשר להציע אותו והוא ישים, למרות שזה מצב שהוא מאוד מאוד רוחבי ומאוד מאוד קשה להיכנס אליו ברמת הפרט.

רוחמה אברהם-בלילא: כאשר מסתכלים על הבעיה הכוללת, ניתן לדעתי למנות כמה דברים שבשיטת הסלאמי יכולים לתת לנו איזשהו מענה כדי שאנחנו נוכל לעזור לשני הצדדים, ויפה שעה אחת קודם.

רוחמה אברהם-בלילא: זאת ההצעה שלי, כדי שנוכל לעקוב ולראות מקרוב שבאמת הנושא מתקדם.

אלכס מילר: חברים, אני רוצה לסכם את הדיון.

אלכס מילר: קודם כל, אני רוצה להודות לכל המילואימניקים שעושים מילואים באופן כללי, אבל בפרט אני רוצה להודות לאלו שהם לא רק עצמאים אלא גם מעסיקים ומעסיקים מילואימניקים.

אלכס מילר: יש כאן מסר מאוד חזק לאזרחי מדינת ישראל שעצם ההגנה על המולדת הוא הדבר שהוא בסדר עדיפות עליונה של אותם אנשים שלפעמים גם יכולים להגיע למצב שהעסק שלהם יקרוס, אבל הם עדיין יעדיפו ללכת ולשרת את המדינה.

אלכס מילר: זה מאוד חשוב ואני חושב שאנחנו מכירים את העניין הזה ומודעים לאותם אנשים ואומרים להם תודה על כל התרומה למדינת ישראל.

אלכס מילר: מבחינת הדברים הפרקטיים.

אלכס מילר: קודם כל, לאותם דברים שקיימים היום אבל בגלל בעיות בירוקרטיות יש איזושהי בעיה בביצועם כפי שביקשתי, אתם תשבו עם כל משרד ומשרד, תעלו את הבעיות האלה ותראו מה ניתן לעשות ואיך ניתן לפתור.

אלכס מילר: אני מציע, אם ניתן, מכל המשרדים, מכל האנשים שנמצאים כאן, בטח מטעמכם, אתם תקבעו אדם שיכול לקחת על עצמו, לפחות בתקופה של כמה חודשים, להיות חלק מוועדה שהיא כמובן לא ועדה סטטוטורית אלא ועדה שאנחנו מרכיבים אותה שתוקם למציאת פתרונות לבעיות שהן בעיות אקוטיות בקרב המילואימניקים שהם עצמאים וכדי לראות מה אנחנו באמת יכולים לפתור ומה בלתי ניתן לפתרון.

אלכס מילר: בדברים שאנחנו כן יכולים לפתור, אנחנו נראה איך אנחנו מתקדמים הלאה.

אלכס מילר: כמובן שלכל זה דרוש תקציב ומדובר בתקציב לא קטן.

אלכס מילר: השאלה בכמה אנשים מדובר כי כאשר אנחנו מדברים על 100 אלף אנשים מתוכם 10 אחוזים – 10,000 אנשים – נמצאים בבעיה, בסופו של דבר אמנם זה לא מספר גדול של אנשים אבל עצם הפתרון שאנחנו ניתן, יהווה מסר חזק מאוד לכל היתר.

אלכס מילר: אני מאמין שאנחנו באמת יכולים למצוא דרכים ופתרונות.

אלכס מילר: רוחמה, אני מאמין שאת, איתן ואני נוכל לשבת ולקיים ישיבה פרלמנטרית בנושא הזה ונראה מה אנחנו יכולים לעשות בהיבט החקיקה.

אלכס מילר: אני מציע שכל אותם רעיונות שיש כאן לאנשים שקשורים למישור שלנו, למישור הפרלמנטרי, יועברו אלינו.

אלכס מילר: אנחנו כמובן נתייעץ עם כל המשרדים ועם כל הגופים בנושא החקיקה, ואם תהיה אפשרות ונוכל להתקדם עם כמה דברים, אנחנו נעשה זאת.

אלכס מילר: אם יהיו לכם עדכונים סביב נושאים עליהם דיברנו כאן – הנושא של משרד התעשייה, הנושא של המכרזים, המסים, זיכויים של אותן הפרשות שצריך לעשות מעסיק לחיילים – אני אודה לכם אם תעבירו לנו בהקדם.

אלכס מילר: לפי הנתונים והעדכונים שתעבירו לנו, נכניס את זה אם יש צורך לחקיקה.

אלכס מילר: אם אנחנו יכולים בחקיקה לתת העדפה לבעלי עסקים שמשרתים במילואים באותה מסגרת של כחול-לבן, מבחינתנו זה יתרום לעסקים הקטנים בישראל.

אלכס מילר: אני חושב שבעיקרון אנחנו מובילים כאן קו שהוא קו מאוד חיובי ואני מאמין שאנחנו גם נגיע לפתרונות.

אלכס מילר: אני לא יודע אם נגיע לכל הפתרונות, אבל לפחות בחלק נצליח להגיע לתוצאות.

אלכס מילר: אני מברך את כולם ומודה לכולם על שהגעתם.

אלכס מילר: אנחנו נקיים ישיבת מעקב עדיין במושב הזה.

אלכס מילר: תודה רבה ובהצלחה לכולם.