ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 292, 2010-06-02 10:00

חיים כץ: בוקר טוב, יום רביעי בשבוע, כ' בסיוון, 2 ליוני 2010, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה, והדגש על הבריאות, בנושא: דוח שר הבריאות על העישון בישראל.

חיים כץ: רשות הדיבור למנכ"ל משרד הבריאות הנכנס, ד"ר רונן גמזו.

חיים כץ: בבקשה.

רונן גמזו: היתה מסיבת עיתונאים על דוח העישון.

רונן גמזו: כאן בדיון אנחנו מדברים לא רק על דוח העישון, אלא גם על דיון קודם שהיה בהקשר של ועדה ציבורית שהוקמה בנושא של מניעת נזקי העישון במדינת ישראל.

רונן גמזו: כולכם מכירים, ואם לא כולם מכירים, אז ודאי בעצם לא ממש פעלה וחדלה לפעול, ואין לנו דוח של עבודת העבודה.

רונן גמזו: בדיון בינואר, יתקנו אותי אנשי המשרד אם אני טועה, בוועדת ביקורת המדינה אצל יואל חסון, התחייב סגן השר למנות יו"ר ועדה חדש כדי להתמודד עם מטלות הוועדה.

רונן גמזו: זה לקח אולי קצת יותר זמן ממה שנאמר, אבל בסופו של דבר, כשאני נכנסתי לתפקיד בדיון שלי עם סגן השר, החלטתי אני לקחת את ההובלה של יושב ראש הוועדה למניעת נזקי עישון, מבחינתי, זה נושא קריטי למדינת ישראל, במיוחד לאחר שרואים את דוח נזקי העישון, או דוח העישון של שנת 2009.

רונן גמזו: מבחינתי זה נושא קריטי, בהול, חשוב.

רונן גמזו: היתה ועדה שישבה בתוך משרד הבריאות, לא אותה ועדה ציבורית שעסקה בבריאות 20, 20, הוועדה נתנה מספר המלצות.

רונן גמזו: אני אלמד במהירות את ההמלצות של הועדה של 20, 20, אני אכנס את חברי הועדה הציבורית אולי בהרכב שונה ממה שהיה עד עכשיו.

רונן גמזו: אני מזכיר, הועדה הציבורית הוקמה לאחר עתירה של הר"י ב-1999, שבעצם אמרה, ניקוטין, בסופו של דבר זה סם ממכר, תוציאו אותו מהסיגריות ותעשו עוד הרבה דברים למניעת העישון.

רונן גמזו: אז נעשו דברים לאורך השנים, אבל המצב עדיין מדאיג.

רונן גמזו: כולם ראו את דוח העישון של מדינת ישראל.

רונן גמזו: ברור שבשנתיים שלוש האחרונות, הירידה שראינו את אצל הגברים היהודים לא נראית יותר.

רונן גמזו: זאת אומרת, יש איזשהו עקומה שנעצרת.

רונן גמזו: ברמת המידע שאנחנו אוספים כרגע, זה מה שאנחנו רואים וזה מטריד.

רונן גמזו: זה מטריד – גם שיעורי העישון במדינה שלנו לעומת ה-OECD הם עדיין לא מספקים אותנו, ואנחנו חייבים להשתפר בנושא הזה.

רונן גמזו: זה התשובה קודם כל בנושא של הוועדה הציבורית, ובנושא של ההובלה בהקשר של מניעת נזקי העישון.

אריה אלדד: רק רציתי להעיר, שאולי החדשות הטובות היחידות בדוח הזה שמצבנו עדיין יותר טוב מתורכיה.

חיים כץ: אתה מדבר לגבי העישון, לא בנושא המלונאות.

רונן גמזו: צודק פרופ' אלדד.

רונן גמזו: המצב שלנו לעומת מדינות אחרות שנמצאות ב-OECD לא מזהיר, לא טוב.

רונן גמזו: אי אפשר לבוא ולומר שזה קשור גם לאוכלוסיות שונות – יהודים, ערבים שבאוכלוסייה הערבית במדינת ישראל אנחנו לא רואים – אפשר לומר שלאורך השנים, תמי, תתקני אותי אם אני טועה, שלאורך השנים האוכלוסייה הערבית נמצאת על אחוז מעשנים של כ-50% הגברים.

תמי שוחט: מנהלת המרכז הלאומי לבקרת מחלות של משרד הבריאות.

תמי שוחט: אנחנו ערכנו את הדוח.

רונן גמזו: זה בהחלט מראה שעבודה והחינוך וההדגשים וקידום הבריאות באוכלוסייה הזאת לא טובה.

רונן גמזו: אבל עדיין גם אם אתה לוקח רק את האוכלוסייה היהודית – למשל הגברים היהודים שנמצאים על 28%, ואתה שם את זה בתוך הגרפים, אנחנו עדיין גבוהים.

רונן גמזו: אנחנו נמצאים בשליש העליון של העקומה של ה-OECD וזה עדיין לא מספק אותנו, זה רקע.

רונן גמזו: אני אישית אקח את ההובלה בנושא הזה בחודשים הקרובים.

רונן גמזו: סגן השר קצת חשש מזה, הוא אמר יש עליך הרבה מטלות, אתה נכנס לתפקיד – האוצר על הראש שלך וכו'.

רונן גמזו: אבל מבחינתי, זה הייעוד האמיתי.

רונן גמזו: אחד הייעודים האמיתיים של משרד הבריאות לקידום בריאות בעולם.

רונן גמזו: אני מכיר מה קורה בעולם, נעשית שם עבודה מדהימה.

רונן גמזו: אני הייתי שנה בהולנד, היא לא נמצאת במקום טוב.

רונן גמזו: נעשית שם עבודה רצינית של קידום בריאות.

רונן גמזו: הם יראו תוצאות הרבה יותר טובות בשנים הקרובות, אנחנו לא עושים את זה מספיק.

רונן גמזו: יש מצגת שחיים יציג.

רותי ויינשטיין: אני מנהלת המחלקה לקידום בריאות.

רונן גמזו: יש במשרד הבריאות מחלקה לקידום בריאות.

רונן גמזו: מחלקה שהיא עדיין לא בעוצמה מתאימה כפי שהייתי רוצה, וכי שמדינה מערבית שלנו הייתה רוצה.

רונן גמזו: הנושא של קידום בריאות חייב לקבל במדינה שלנו חיזוק הרבה יותר.

חיים גבע: אני מתעסק בנושא העישון.

חיים גבע: אני אציג בכמה דקות ספורות את הממצאים המרכזיים מהדוח וכמה נקודות מרכזיות שקשורות לזה.

חיים גבע: ההצגה של הדוח היא מחוייבת מתוקף חוק חובת הדיווח בדבר נזקי הבריאות הקשורים לעישון.

חיים גבע: חוק משנת 2000 - מדי שנה שר הבריאות מפרסם בדוח, בעצם מגיש לכנסת, מניח על שולחן הוועדה דוח על נושא העישון.

חיים גבע: הוועדה בהמשך לזה אמורה לקיים דיון על הדוח, ולהסיק את אותן מסקנות והמלצות שעולות מהנתונים.

חיים גבע: בנושא העישון, יש שני חוקים מרכזיים שמכסים את הנושא של העישון.

חיים גבע: יש עוד כל מיני חקיקות בתחום הגנת הצרכן, אזהרות, סימון, דברים כאלה.

חיים גבע: אבל בעיקר החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים וחשיפה לעישון שמגדיר את כל אותם מקומות שבעצם אסור לעשן, וכל מערך של האכיפה והקנסות.

חיים גבע: והחוק של הגברת הפרסומת והשיווק שכוללת את כל אותן מגבלות על פרסום ושיווק של מוצרי טבק, מכירה לקטינים ודברים כאלה.

חיים גבע: בנוסף, מה שמחייב אותנו במידה כזו או אחרת, זה אמנת המסגרת לפיקוח על הטבק, אמנה בינלאומית - עד היום חתומים עליה קרוב 168 מדינות בעולם.

חיים גבע: אמנה גדולה מסוגה, והאמנה הזאת מגדירה הרבה מאוד צעדים שהמדינות השותפות אמורות לנקוט כדי לצמצם את העישון, ואנחנו מיישמים די הרבה מהדברים האלה.

חיים גבע: יש למדינות מגבלות חוקיות פנימיות, הם לא מהווים תחליף לחקיקה שלנו, אבל הם בהחלט מספקים קווים מנחים.

חיים גבע: כמו שהמנכ"ל אמר, היתה ועדה בתוך המשרד לפני כשנתיים, שנה, שהגישה המלצות לגבי המדיניות לצמצום העישון, כחלק מראייה אסטרטגית של משרד הבריאות לקראת שנת 2020, שלא ניכנס לכל ההמלצות של הועדה, אבל בגדול, היעדים המרכזיים הם כמובן להוריד את שיעור בני הנוער שמתחילים לעשן, צמצום שיעור המעשנים, להפחית את אלה שכבר מעשנים, וזה בעיקר הנושא של גמילה, ולהוריד את החשיפה לעישון כפוי, שהיא מהווה גורם תחלואה מאוד משמעותי.

חיים כץ: יש עוד נושאים במשרד הבריאות שאתם מסתכלים לאורך טווח עד 2020?

חיים כץ: לא שזה רע, אני שמח שיש לכם ראייה רחוקה, אבל יש עוד נושאים שאתם מתעסקים ורואים עד 2020, ויודעים מה אתם מקציבים, ומה אתם עושים, ואיך תיראה הבריאות ב-2020?

רונן גמזו: תכנית 2020 כללה הסתכלות על משאבי המערכת, חלק אחד של התכנית.

רונן גמזו: וגם נושאים שקשורים בקידום הבריאות של האוכלוסייה.

רונן גמזו: במשאבי המערכת, בהחלט ישנה תכנית שמגדירה גם, למשל, כמות מיטות בשנת 2020, תכנון כוח אדם, בעיות של תכנון כוח אדם.

רונן גמזו: לא אסתיר את זה, אולי רוב הדברים לא מיושמים, מכיוון שיש לנו את המגבלות הקשות שאני היום נלחם עליהם, כפי שכולכם יודעים, בצורה מאוד נוקבת.

רונן גמזו: המרחקים והיעדים ששמנו ל-2020 לעומת איפה שאנחנו נמצאים הם ענקיים, גם בנושא של העישון.

רונן גמזו: דיברו כאו על 15%.

רונן גמזו: אתם רואים את המרחק - הם ענקיים.

רונן גמזו: היעדים הם מאוד אתגריים.

רונן גמזו: גם בנושא של - אם מדברים על קידום בריאות, צריך לשים גם יעדים של משקל עודף, אבל קשה.

רונן גמזו: אולי אתה רומז על זה קשה מאוד לשים יעדים.

חיים כץ: אני שואל אם בשנת 2020, אנשים בין גיל 90 ל-100 יקבלו ביטוח שיניים חינם?

רונן גמזו: הרבה מאוד פעמים אנחנו עוסקים בשוטף, אבל אם אתה שואל אותי, בהחלט, זה מה שהיינו רוצים.

רונן גמזו: היינו רוצים להעביר כל אותם דברים שתיארת כרגע לתוך הסל.

חיים גבע: הגישה בהסתמך על מה שהומלץ בעולם, מה שמוכיח כעובד, בעצם הדבר היחידי שנכון לעשותו זה גישה מאוד מערכתית לנושא העישון, שתכלול בעצם הקמה של גוף מרכזי והתעסקות בכל אותם היבטים שקשורים לזה.

חיים גבע: אני רק אומר, לא מדברים על משהו מסויים - כדוגמת הרשות למלחמה בסמים ובטיחות בדרכים, אני לא בטוח שהרשות הלאומית זה הגוף הנכון, או יעיל בעניין הזה, אבל כן צריך להיות איזשהו משהו שירכז את זה וייתן מענה לכל היבט של חקיקה ואכיפה ומיסוי וגמילה מעישון בכל ההיבטים השונים.

אריה אלדד: מישהו צריך פעם לבדוק פעולה של רשויות כאלה.

אריה אלדד: האם הרשות הלאומית למאבק בסמים הביאה לצמצום התופעה, האטה את ההתרחבות שלה.

אריה אלדד: האם אנחנו עובדים נכון עם הכלים האלה.

אריה אלדד: הערת נכון, אינני יודע אם זה הכלי הנכון להיאבק בזה, זה יהיה עוד גוף שייקח משאבים, אבל אינני יודע מה התוצרת שלו בתחומים הללו.

חיים גבע: אמרתי, אני לא מגדיר את הגוף, אני רק אומר שצריך להיות גוף אחד מרכזי, אולי בתוך המשרד עם המשאבים המתאימים והיכולת לתכנן.

חיים גבע: הפעילות בנושא העישון היא מאוד רחבה, היא לא כוללת רק את משרד הבריאות, בגלל כל ההיבטים של גם טיפול וגם הסברה וגם מניעה, כמובן ששותפים לזה הרבה מאוד גורמים, משרד הבריאות, משרד החינוך, קופות החולים, עמותת שונות שמתעסקות בנושא הזה, היום יש הרבה מאוד פעילות בקרב בני הנוער באינטרנט, פייסבוק, זו זירה מאוד פעילה בתחום העישון.

חיים גבע: יש היום רשימות אתרים של מקומות בילוי ללא עישון, רשימות תפוצה שמתעדכנות, וסיירות של צעירים שיוצאים לברר איפה מעשנים ואיפה לא, וזה מדווח באינטרנט כמקומות שלהם כדאי להגיע, לעומת מקומות אחרים שמעשנים בהם.

חיים גבע: יש גם פעילות של העמותה שהיא ייחודית למגזר החרדי.

חיים גבע: קצת נתונים באופן עקרוני, אחוז העישון אצל הגברים עומד על 31.3% שזה ירידה קטנה מהנתון של שנה שעברה.

חיים גבע: בקרב נשים ירידה יותר גדולה, אנחנו לא צריכים להתייחס בצורה קשה מדי להיקף הירידה או שינוי קטן של אחוזים.

חיים גבע: מדי שנה מתבצעים סקרים, לא תמיד זה אותו סקר.

חיים גבע: יש סקר שנערך מדי שנתיים, מדי ארבע שנים, וקשה לפעמים להשוות בין נתונים של סקר לסקר, אבל באופן כללי בהחלט חשוב להסתכל על המגמה.

חיים גבע: יש לכם נתון על החרדים?

חיים גבע: היה סקר לא של משרד הבריאות.

חיים גבע: יש סקרים מדי פעם סקרים טלפוניים.

חיים גבע: אני יודע שאחת מחברות התרופות ביצעה סקר ממש עכשיו לפני היום ללא עישון, והם דיברו על 12%.

חיים גבע: אצל החרדים שאני לא אחראי לאמינות ולהיקף - - -

חיים כץ: זאת אומרת זה פחות מאשר אצל החילונים.

עמית רותם: כולל נשים.

חיים גבע: זה ידוע בוודאות.

אריה אלדד: יש קשר גם סוציו-אקונומי, גם תרבותי, גם חינוכי, אבל התופעה הזאת בחרדים כאילו סותרת את ההסברים המקובלים שעניים מעשנים יותר - כי המודעות, כי המצוקות.

אריה אלדד: מי שניסה להסביר את תופעות עישון היתר בחברה הערבית על רקע הקשיים הסוציו אקונומיים, נתקל בחוסר יכולת להסביר את התופעות מול המגזר החרדי.

אריה אלדד: בוודאי זה נכון כתופעה כללית, אבל יש תופעות חינוכיות שיכולות להתגבר על זה.

אריה אלדד: סוג של החינוך והטפה נגד העישון בחברה החרדית היא כזאת, שהיא יכולה לנטרל את ההשפעות האחרות וזה חדשות טובות.

אריה אלדד: כלומר, אפשר להפעיל קמפיינים חינוכיים, אפשר גם בחברה הערבית לצמצם את המגמות האלה באופן מהותי.

חיים גבע: חשוב לציין, שהעישון הוא בעיקר בקבוצת הגיל של 21-54 שזה גיל הפוריות גם מבחינת עבודה וגם מבחינת משפחה, ואלה גילאים שמאוד חשובים לנו מבחינה בריאותית ותפוקה במשק.

חיים כץ: זאת אומרת מעל 54 – רוצים להעלות את גיל הפרישה ל-80 אם אתה לא יודע.

חיים גבע: מבחינת הגילאים המרכזיים שנמצאים בשוק העבודה, היום אנחנו כמובן עברנו את זה, אבל אצל המעשנים, הפוריות בעבודה – מבחינה בריאותית מפסיקים לעבוד, זה משפיע על משך התקופה שהם יכולים להיות פעילים בעבודה, עניין של נכויות וכאלה.

חיים גבע: המגמות לאורך שנים הם בהחלט במגמה של ירידה, לפחות אצל גברים ונשים במגזר היהודי, במגזר הערבי – עלייה מאוד קטנה של עישון בקרב הנשים במגזר הערבי.

חיים גבע: קשה להסביר באופן חד משמעי, למשל, בארצות הברית, כשאנשים נכנסו לשוק העבודה במלחמת העולם, מעמד האשה התקדם, אנשים יצאו מהתפקיד המסורתי בבית, כחלק משיוויון זכויות, עבודה וכדומה, התחילה תופעה יותר גדולה של עישון בקרב נשים, אולי זה יכול להסביר לטובה איזשהו שיפור במעמד האשה בחברה הערבית, אבל על נתון, על מספר קטן קשה לתת הסבר גדול.

רונן גמזו: אותי מדאיג, אמרתי זאת בשיחות קודמות עם פרופ' שוחט, הגרף של הגברים היהודים שבשלוש השנים האחרונות ייתכן ואנחנו רואים תופעה של הפסקת הירידה.

רונן גמזו: הערבים הם לא עולים.

רונן גמזו: הערבים נמצאים במצב גרוע.

רונן גמזו: הם נמצאים במצב של 50% וזה קרוב לוודאי לא משתנה, קרוב לוודאי אין שם אפקט משמעותי לאורך שנות המדגם שלנו.

רונן גמזו: אותי מדאיג מה קורה באוכלוסייה של הגברים היהודים שהיתה ירידה, ומתחילה אולי להיות בתקופה של פלאטו.

רותי ויינשטיין: בארצות אחרות גם רואים את הצריכה, וצריכים משהו מאוד מאסיבי, גם במאסצ'וסט, גם בפלורידה, השקיעו מאות מליוני דולרים בנושא של פרסומת, של אכיפה של עוד דברים.

רותי ויינשטיין: ברגע שהפסיקו להשקיע את מאות המיליונים, ראו שאין יותר ירידה יש יותר עלייה.

חיים גבע: אפשר להגיד שבהשוואה לאנגליה ולארצות הברית שבאמת משקיעים ברמה של מאות מיליוני שקלים בשנה לנושא העישון, המגמה אצלנו יחסית דומה עם השקעה פחות גבוהה, רק מה שאומר, שיכול להיות שאצלנו עם השקעה משמעותית אפשר להגיע לתוצאות אפילו יותר משמעותיות משם.

חיים גבע: קצת לגבי בני הנוער.

חיים גבע: סקרים שונים שנערכים מדי פעם, יש לנו סקר לגבי בני נוער יהודים, משנת 2008 ונוער ערבי מ-2009, באופן עקרוני, אחוזי העישון הם לא גבוהים, בהשוואה לעולם אנחנו נמצאים במקום מאוד טוב באחוזי עישון נמוכים בקרב בני הנוער, במגמה לאורך שנים, את זה הראנו בדוח שר הבריאות של שנה שעברה, יש ירידה עקבית בקרב עישון אצל בני נוער, וזה ממוצע של גם יהודים וגם ערבים, לאורך קרוב ל-12 שנה.

חיים גבע: ירידה מאוד משמעותית גם בקרב בנים וגם בקרב בנות במגזר היהודי והערבי.

חיים גבע: מעניין להזכיר שזה לא רק עניין של חינוך בבתי ספר, וגם שמעתי התייחסות של משרד החינוך לפני כשבוע על יעילות מסויימת של הפעילות החינוכית לנושא מניעה של סמים או אלכוהול או עישון.

חיים גבע: אנחנו רואים שיש קשר מאוד ברור כשההורים מעשנים, זה מגביר בצורה מאוד משמעותית את הסיכוי שגם הילד יעשן, וזה לא רק עניין חינוכי, אלא גם המסרים שמגיעים מהבית.

חיים כץ: מה עשתה הצעת החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים לבני נוער?

חיים כץ: אני לא מתייחס למבוגרים, לבני נוער שעוד חלק מהם מעשנים בשביל הרושם - "אני גבר".

חיים כץ: בדקתם את זה?

חיים גבע: אנחנו יודעים מהעולם שחקיקה נגד עישון במקומות ציבוריים מורידה את התחלת העישון בקרב בני הנוער, מעודדת פנייה לגמילה מעישון ומפחיתה את העישון.

חיים גבע: מחקיקה של לפני קרוב לשנתיים עד שהיא גם יושמה, קשה להראות איזשהו אפקט מאוד משמעותי.

חיים כץ: אבל רואים מגמה?

חיים כץ: מדברים בהשפעת החוק.

חיים גבע: המגמה מאוד ברורה ב-12 שנים האחרונות.

חיים כץ: אנחנו מדברים בהשפעת החוק.

רונן גמזו: אין למשרד נתונים כרגע על זה.

עמית רותם: אנחנו צריכים עוד קצת לחכות, זה די חדש ובחיתולים, למשל ממה שאני שומע מבוסטון, שעובדים שם הרבה עם בני נוער, זה לוקח שנים עד שמתחילים להשפיע על הגיל הזה, עם הרבה מחקר.

עמית רותם: החוק לילדים ונוער פחות משפיע, יותר משפיע על ההורים שלהם.

עמית רותם: אבל פעילות הסברה - - -

שוש גן-נוי: כדי לבדוק השפעות, קשה לפעמי לבודד מרכיב אחד שמשפיע.

שוש גן-נוי: אנחנו יודעים שכדי להגיע באמת לירידה בממדי העישון, ובהתחלת העישון, צריך פעילות כוללנית ומקיפה, שזה כולל חינוך והסברה, וחקיקה, ואכיפה, ומיסוי וכל הדברים האלה.

שוש גן-נוי: תכניות שנעשו בעולם והראו אפקטיביות לגבי התחלת עישון אצל בני נוער, אלה הן תוכניות שכללו את כל המרכיבים האלה, ולא משהו חד פעמי, אלא פעילות מתמשכת.

שוש גן-נוי: כמו שצויין, ברגע שמפסיקים – ראשית, יש בני נוער חדשים שמגיעים למחזור.

שוש גן-נוי: שנית, צריך להיות כל הזמן עם אצבע על הדופק.

חיים גבע: לגבי הנתונים של הצבא.

חיים גבע: הצבא עושה מדגם מדי שנה בקרב המתגייסים ובקרב המשתחררים.

חיים גבע: בנוסף, יש לו גם נתונים ממרכז בדיקות תקופתיות של אנשי קבע בצבא, כך שיש לנו נתונים גם על העישון בצבא מדי שנה.

חיים גבע: אפשר לראות שבשנים האחרונות כמעט אין שינוי בשיעורי העישון בקרב המתגייסים.

חיים גבע: רואים עלייה ירידה, עלייה ירידה, וזה נשאר די יציב בקרב המתגייסים, וגם בקרב אלה שמשתחררים זה נשאר די יציב בתקופה האחרונה.

חיים גבע: חשוב להדגיש שהצבא זה לא מקום מרכזי שמתחילים לעשן בו.

חיים גבע: הרוב הגדול של המעשנים מתחילים עוד בזמן החטיבה והתיכון.

חיים גבע: יש איזושהי עלייה קטנה במהלך הצבא, שחלק ממנה אפשר להסביר בגיל, כי אנחנו רואים עליות דומות בגילאים דומים במקומות אחרים בעולם שלא מתגייסים לצבא.

חיים גבע: כחלק מהפרקים שמופיעים בדוח יש גם פרק שמדבר על נושא הגמילה.

חיים גבע: עשינו סקר מקיף בקרב מעשנים.

חיים גבע: מעניין לציין שנכון להיום, חצי מהמעשנים מעוניינים להפסיק לעשן, שזה משהו שאולי מצביע על מגמה חיובית שנראה אותה בהמשך בירידת אחוז מעשנים משמעותית יותר.

חיים גבע: שאלת לגבי ההשפעה של החוק, שליש מהמעשנים היהודים ויותר מרבע מהמעשנים במגזר הערבי, אומרים שהם מעשנים פחות מאז שנכנס החוק לתוקף.

חיים גבע: זה גם מעודד לעשן פחות, וגם מעודד לגמילה מעישון.

חיים גבע: לגבי מניעה, הרבה מאוד גופים עוסקים בנושא המניעה והטיפול בנושא העישון.

חיים גבע: לסל הבריאות ב-2010, נכנסו לראשונה שתי תרופות לגמילה מעישון.

חיים גבע: 2 תרופות מרשם לגמילה מעישון בשילוב עם סדנאות גמילה, כשההנחייה בחוזר מנכ"ל משרד הבריאות, מדברת על זה שסדנאות גמילה שזה בעצם היום האמצעי היעיל ביותר להפסקת עישון ללא השתתפות של המבוטח, ללא השתתפות כספית בכלל, כשהסדנאות הן בהתאם לאיזושהי פרקטיקה רפואית מקובלת, למרות שאין היום באמת הגדרות מחייבות.

חיים גבע: אם היה לא מזמן דיון בוועדה הזאת, או בתת הוועדה על חוק רישוי מקצועות רפואיים והכנסה של כל מיני מקצועות שהיו בשולי הרפואה, והסדירו אותם, הנושא של גמילה מעישון הוא לא נושא שמוסדר.

חיים גבע: לצערנו, היום יש בשוק הרבה מאוד מוכרי שיקויים – לחשים "אורן זריף" מבלי להתייחס אם זה יעיל או לא, שלוקחים הרבה מאוד כסף על ההמצאות האלה, כשבעצם הסל מציע את זה היום בחינם.

גבריאל איזביצקי: אני מברך כמובן על הכניסה של התרופות לגמילה מעישון.

גבריאל איזביצקי: אבל יש בעיה טכנית, לפי מיטב הבנתי הכסף חולק בין קופות החולים, ולא נלקח בחשבון שגם בתי חולים עוסקים בגמילה מעישון.

גבריאל איזביצקי: זו נקודה חשובה, לדוגמה אצלנו במכון הראות גם במקומות אחרים עוסקים בגמילה מעישון, ולמה שהחולים יהיו חייבים לשלם בבית חולים ובקופות חולים לא?

חיים גבע: לגבי אכיפה.

חיים גבע: החוק המרכזי שקשור לנושא העישון בהיבט הזה, זה החוק למניעת עישון במקומות ציבוריים.

חיים גבע: בסוף 2007, נכנס לתוקף תיקון של חבר הכנסת ארדן, שהוא הוביל לגבי החוק.

חיים גבע: שהשינוי המשמעותי היה הטלת חובה על הרשות המקומית, על ראש הרשות להסמיך פקחים לנושא העישון.

חיים גבע: בנוסף, כחלק מהדוח הזה, לחייב את הרשות המקומית למסור דיווח לשר הבריאות על כל פעילות האכיפה שהיא עושה – כמה פקחים, כמה קנסות, דברים כאלה.

עמוס האוזנר: ולהטיל אחריות על בעל עסק.

חיים גבע: והטיל אחריות על מניעת עישון, על בעל העסק שהוא נקנס בסכום גבוה פי חמש מהקנס שמוטל על מעשן אם הוא לא מונע את העישון בתחום העסק.

חיים גבע: בכל אופן, החוק גם נותן תמריץ כלכלי מאוד ברור לאכיפה הזאת, הוא קובע שהקנסות שמטילה הרשות הולכים לקופת הרשות.

חיים גבע: זה לא הולך לאוצר ולא למדינה, זה הולך לקופת הרשות, כך שרשות מקומית שתתעסק באכיפה של החוקים האלה זה אלף שקלים למעשן שעובר על החוק, בעל עסק שמתיר עישון בתחומו זה 5,000 שקלים על העבירה, אם הוא לא תולה שילוט כנדרש זה 5,000 שקלים, ואם הוא מחלק מאפרות זה אלף שקלים.

חיים גבע: כך שזה הרבה מאוד כסף.

חיים גבע: אני רק אגיד, כשיש אכיפה לא יעילה, או רשויות שלא אוכפות, למשל, לפני כמה זמן, למשל גוש דן, אם עיריות כמו כפר סבא והרצליה עושות אכיפה מאוד נוקשה, ועיריית כמו תל אביב, לא עושה אכיפה, אז בעלי הפאבים בצדק מתלוננים שהבליינים בורחים לתל אביב, שוק הפאבים מאוד נפגע בערים מסביב וזה מהווה בעיה.

חיים גבע: אני לא מאשים את תל אביב, מהדוח האחרון דווקא תל אביב מראה שהיא מובילה בארץ לפחות בתחום האכיפה.

חיים גבע: הם לא רק נותנים דוחות, דרך אגב, כשזה מתחלק בין מעשים ובעלי עסקים.

חיים גבע: כי אמרתי, הקנסות על מעשנים זה אלף שקלים, אז במקרה הזה לפחות ב-2009 2 מליון שקלים בדוחות מעישון, ועל בעלי עסקים זה מגיע למליון שקל הכנסות מדוחות על עישון.

חיים גבע: בנוסף, יש גם כתבי אישום שהם סכומים יותר גבוהים.

חיים כץ: מה זה בכתבי אישום, זה סכומים הרבה יותר גבוהים?

חיים גבע: הקנס שפקח מטיל זה ברירת קנס של אלף שקלים למעשן.

חיים כץ: זה רק עולה לנו יותר - משכורות לשופטים, מתגלגל עשר שנים, כסף שלא נכנס, אתה סופר את הציפורים שעוברות.

חיים כץ: ..

חיים כץ: כמה כסף בפועל נכנס מזה?

חיים גבע: באופן תיאורתי אלה ההכנסות.

חיים כץ: באופן תיאורתי זה בסדר.

חיים גבע: אני לא בדקתי את ההכנסות, אפשר לשאול את העירייה.

חיים גבע: זה לא נתון שביקשתי כמה הכנסות באמת יש.

חיים גבע: אתה יכול לראות לדוגמה מ-66 כתבי אישום, 7 מהם הושג הסדר של למעלה מ-100 שקלים, 700 אלף שקלים כיסה את זה ויכסה עוד הרבה, אבל זה בסדר.

חיים גבע: בכל אופן, לגבי החקיקה, בתחום העישון, אפשר לעשות דרך צו של שר הבריאות באישור ועדת הבריאות לגבי הרחבות איזה מקומות ציבוריים מותר אסור וכל מיני תנאים כאלה.

חיים גבע: יש הרבה מקומות שנכון או לא נכון, ומקבלים תלונות מהציבור.

חיים גבע: רק לדוגמה, לגבי מקומות עבודה, הוועדה הזאת בתקופה האחרונה מתעסקת הרבה בנושא של תנאי עבודה, דיני מגן - אני לא יכול לוותר על הפנסיה שלי, או על הזכות לשבת על כסא או דברים כאלה.

חיים כץ: אני רוצה לשאול אלה, על סדר יומה של הוועדה יש צו על הפסקת עישון בבתי הספר, משרד הבריאות ביקש מאיתנו לא לקדם, תסביר לי למה.

חיים גבע: היה צו של שר הבריאות שנדרש רק אישור הוועדה.

חיים גבע: צו של שר הבריאות בהתאם לסמכותו לאסור עישון לחלוטין בבתי ספר.

חיים גבע: הכוונה – שבית ספר יהיה אזור לחלוטין ללא עישון, בדומה למשל למשרד ראש הממשלה בלי אפשרות להקצות חדרי עישון, העישון יהיה מחוץ לשטח בית ספר.

חיים גבע: הדבר הזה נועד להעביר מסר חינוכי מאוד ברור לתלמידים.

חיים גבע: אמנם יש פה פגיעה בשרות, אולי בתנאי העבודה של המורים, אבל זה מוסד חינוכי ומצאנו שזה נכון וחשוב.

חיים גבע: היתה בעיה של תיאום והסכמה עם משרד החינוך, כי לא בתי הספר הם אותם בתי ספר, ויש מקומות מעוכבים יותר, ולהגיד חוק שלא מתייחס לכל אותם מקומות בעייתיים, כמו למשל בתי ספר שהם בעצם כפרי נוער, או קמפוסים פרטיים.

חיים כץ: - - -

חיים גבע: נדרש תאום בין משרד החינוך למשרד הבריאות, וזה יוגש.

חיים כץ: יש פה מישהו שרוצה להתייחס.

חיים גבע: בנוגע להיבט הכלכלי.

חיים גבע: הכנסות המדינה ממיסוי הטבק 3.6 שקלים, זה 2% מסך הכנסות המדינה וכחצי אחוז מהתוצר המקומי הגולמי.

חיים גבע: חברות הסיגריות לא יושבות בשקט, כשאנחנו מעבירים חקיקה שקשורה להפחתת העישון, הן פשוט מעלות את ההשקעה שלהן בפרסומות חסויות, מבצעי קידום מכירות.

חיים גבע: 50 מליון שקל בשנת 2008, הם הוציאו בפעילות בעצם שנוגדת את המטרה של הפעילות שלנו, להעלות את העישון בישראל.

חיים גבע: זה חייב בעצם לזכות להתייחסות הולמת.

עמוס האוזנר: הנתון הזה של 22.8% הוא הנמוך ביותר מאז ומעולם שנרשם במדינת ישראל.

חיים כץ: רואים בגרף.

עמוס האוזנר: אם אנחנו נשווה את זה לנתון הקודם של 24.2%, פירושו של דבר, שבמהלך תקופת הדוח כשישים אלף איש במדינת ישראל הפסיקו לעשן.

עמוס האוזנר: זה מספר שכדאי תתייחס אליו, זה מספר רציני, זה מעיד על עבודה רצינית, זה מעיד על תוצאה רצינית.

עמוס האוזנר: מכיוון שעישון גוזל את חייהם של מחצית מן המשתמשים בסיגריות.

עמוס האוזנר: זאת אומרת, אם באמת הפסיקו לעשן 60 אלף איש, חסכנו את חייהם של מחציתם, אמנם לאורך זמן, אבל מחציתם.

עמוס האוזנר: תחשבו על המספר הזה, תחשבו מה נעשה פה.

עמוס האוזנר: תחשבו, אנחנו מדברים, אמנם יש דברים שצריך לתקן, מה נעשה פה.

עמוס האוזנר: אם אנחנו מדברים על תאונות דרכים - - -

חיים כץ: כמה מעשנים יש במדינת ישראל?

עמוס האוזנר: קצת יותר ממליון.

עמוס האוזנר: 22.8% מעל גיל 21.

עמוס האוזנר: זאת אומרת, ירידה של 1.4 אחוזים בכלל האוכלוסיה הבוגרת במדינת ישראל מייצגת ירידה של כשישים אלף איש.

עמוס האוזנר: אם אנחנו מדברים על תאונות דרכים כתוצאה מהן מתים כ-400 אלף איש בשנה, ופה אנחנו חסכנו 30 אלף חיים, אנחנו יכולים להבין מה המשמעות.

חיים כץ: פה חסכת בתיאוריה.

עמוס האוזנר: לא.

עמוס האוזנר: 50% האלה באמת נהרגים מעישון.

עמוס האוזנר: יש לך מחלות לב, יש מחלות ריאה, יש מחלות סרטן, דברים רציניים - עד כאן הצד החיובי.

עמוס האוזנר: בהחלט, בתור מי שמטפל במניעת עישון מאז שנות השמונים יכול לברך על הצעת החוק.

עמוס האוזנר: לגבי משמעותם של 22.2%, נאמר נכון.

עמוס האוזנר: יש מדינות שהגיעו לתוצאות הרבה יותר טובות.

עמוס האוזנר: בקליפורניה שיעור העישון הוא 14%, אותו הדבר גם באוסטרליה.

עמוס האוזנר: מה עשו קליפורניה ואוסטרליה שאנחנו לא עשינו.

עמוס האוזנר: בשנת 1988 גם קליפורניה, וגם המדינות של אוסטרליה אחת אחרי השנייה, העבירו הצעה שאחוז מסויים, לא בהכרח גבוה, בקליפורניה זה 25 סנט באוסטרליה 10 סנט, מן התקבולים של המיסוי על הסיגריות.

עמוס האוזנר: היום, 20 שנה יותר מאוחר אנחנו רואים את התוצאות.

עמוס האוזנר: אדוני שאל מה קורה, השיגו תוצאות, כמו שאתה רואה, כל אחוז כזה מה המשמעות שלו בחסכון בחיי אדם.

עמוס האוזנר: השיגו את התוצאות בפעולה שהיא די פשוט, מה אנחנו מדברים שם, על 10 סנט, על 25 סנט, תראה כמה אפשר באותם 10 סנט, או 25 סנט, איזה תוצאות מדהימות הגיעו המדינות האלה ומה אנחנו יכולים לעשות אם משרד האוצר, משרד הבריאות ודאי יתמוך בזה, אבל אם האוצר שלנו יאשר משהו דומה במדינת ישראל, דבר פשוט, לא מסובך, שר הבריאות המליץ על זה כבר מזמן, הדברים האלה בוודאי שמומלצים.

חיים כץ: מה זה המליץ מזמן?

עמוס האוזנר: השר ליצמן מאז שהוא נכנס לתפקידו המליץ על זה.

חיים כץ: מה זה המליץ?

חיים כץ: מה הוא עשה?

חיים כץ: הוא רוצה לקדם את הרפורמה בשיניים, אז הוא נלחם ויקדם.

חיים כץ: מה הוא עשה בשביל זה חוץ מלדבר?

חיים כץ: כשהוא רצה לקדם את השיניים הוא קידם את השיניים.

חיים כץ: כשהוא רוצה לקדם נושא, הוא מקדם נושא.

עמוס האוזנר: אצלנו לא.

עמוס האוזנר: במרבית מדינות האיחוד האירופי אסורה הפרסומת לסיגריות.

עמוס האוזנר: הגיע הזמן שישראל תכבד את ההתחייבות שלה באותה אמנה.

חיים כץ: אתה מרוצה מזה שהוא אמר שהוא מקדם.

עמוס האוזנר: אם להגיד שאני מברך על הכל, אני לא.

עמוס האוזנר: יש דברים שנעשו במדינות אחרות ואצלנו לא.

עמוס האוזנר: במרבית מדינות האיחוד האירופי, אסור פרסומת לסיגריות.

עמוס האוזנר: אני מדבר על צרפת, אני מדבר בריטניה, אני מדבר על איטליה.

עמוס האוזנר: הגיע הזמן שישראל תכבד את ההתחייבות שלה באותה אמנה.

עמוס האוזנר: לגבי הנושא של האכיפה, מה שקורה וזה דבר מאד לא רצוי.

עמוס האוזנר: האכיפה היום בפועל מוטלת על גופים פרטיים, תראו סיירות פרטיות של בני נוער.

עמוס האוזנר: אני מטפל בהתאם יוזמה משפטית שאני יזמתי בבתי המשפט, בהגשה של תביעות משפטיות.

עמוס האוזנר: זה לא מצב רצוי, זה המצב שהמדינה והעיריות צריכות לעשות, וזה לא נעשה.

עמוס האוזנר: צריך להטיל את האחריות גם על המשטרה בעניין הזה, כי הרשויות המקומיות כמו שנאמר, מפורדות ביניהם, אחת כן, אחת לא, אחת בערך.

עמית רותם: אני חבר ועד ומקימי העמותה הרפואית לגמילה מעישון בישראל, בקרוב חברה בהר"י ההסתדרות הרפואית.

עמית רותם: אני רוצה לברך על כניסה של הטיפולים לסל התרופות מינואר, כמות הקבוצות לגמילה מעישון בנגב כבר פי שלושה.

עמית רותם: כבר שאנחנו מדברים יש לנו 20 קבוצות מאשקלון, דימונה, ירוחם, אופקים, אילת, ממש בערבה, יש לנו הרבה עבודה ואנחנו שמחים.

עמית רותם: אני רוצה לדבר על אקדמיזציה של התחום הזה בתור איש אקדמיה.

עמית רותם: אני מרכז אקדמי ואנחנו משתפים פעולה עם כל הקופות, משרד הבריאות, האגודה למלחמה בסרטן, מכשירים מנחים בחמש שנים האחרונות, ואני חושב שמנתוני הדוח אפשר ללמוד שיש הרבה שרוצים להפסיק לעשן ולא מספיק רופאים שיודעים איך לעשות את זה, זאת אחת הסיבות שאין מספיק פנייה לקבוצות.

עמית רותם: קורא לוועדה הזו, כמו גם למשרד הבריאות, להכניס את הנושא של הכשרת רופאים ועוד קודם.

עמית רותם: סטודנטים לרפואה ואחיות, כמו שאנחנו עושים אצלנו באוניברסיטה לקוריקולום של בתי ספר לרפואה, ובתי הספר לסיעוד.

עמית רותם: יש לנו הרבה אנשים טובים שיכולים ללמד את זה, כך זה קורה במרבית מקומות בעולם.

עמית רותם: אני חושב שכל רופא לא משנה איזה רופא הוא יהיה, רופא משפחה כירורג, גניקולוג, צריך לדעת מה לעשות עם מעשן, כמו שהוא יודע לטפל בלחץ דם, לזה עדיין לא הגיעו.

עמית רותם: אני חושב שגם רופאים בהכשרה המשך שלהם בהתמחות ולקראת מומחיות צריכים להמשיך לקבל את ההכשרות האלה.

עמית רותם: לגבי בני נוער, יש לנו כבר שלוש קבוצות לבני נוער, חבר'ה לפני צבא, רוצים להפסיק לעשן, חוששים שלא יוכלו למלא כל מיני תפקידים בצבא, ובהחלט פונים.

עמית רותם: היום ילדים בני 16-17 מכורים כמו מבוגרים, אנחנו לא יכולים לתת להם את התרופות מתחת לגיל הזה, אבל הקבוצות הן בהחלט חשובות, אני חושב שצריך להשקיע משאבים, ללמוד וללמד את התחום הזה, ובהחלט לעזור למשרד החינוך גם כן לעשות את הדברים.

עמית רותם: אנחנו יודעים שקבוצות שמתקיימות במסגרת בתי ספר או פנימיות מוצלחת יותר מאשר כמו חוגים אחרי צהריים.

עמית רותם: הדבר האחרון שאני רוצה לומר – הנושא של אוכלוסיות מיוחדות שאנחנו עוסקים בו הרבה בנגב, אנחנו משתפים פעולה עכשיו עם מרכז לבריאות הנפש בבאר שבע של משרד הבריאות.

עמית רותם: עשינו הכשרות לאחיות, מתחילים לעבוד עם חולי נפש כמו סכיזופרנים שגם הם רוצים להפסיק לעשן, 90%, 95% מחולי הנפש הכבדים מעשנים והם רוצים.

עמית רותם: אני חושב שאנחנו צריכים להשקיע יותר באוכלוסייה הערבית, אני יכול לייצג את האוכלוסייה הבדואית שאנחנו מנסים לעבוד איתה.

עמית רותם: עכשיו סיימנו מחקר שגם מפורסם פה, למעלה מ-50% מהגברים הבדואים, וכ-12% מהנשים הבדואיות מעשנות בשבע שנים אחרונות שעקבנו אחרי זה.

עמית רותם: אנחנו מנסים להיפגש ונפגשנו עם שייכים, ובהחלט יש רצון בעניין הזה.

עמית רותם: אני מאוד מברך כמובן את הכניסה לסל של כל התרופות, אני חושב שצריך להכניס גם את תחליפי הניקוטין, שהם אמנם בלי מרשם אבל הם חשובים מאוד לטיפול.

עמית רותם: תודה.

פיני קבלו: סמנכ"ל בשלטון המקומי.

פיני קבלו: אני שמח לומר שבתקופה ובשנים האחרונות חל שיפור, אנחנו באמת עוסקים באכיפה.

פיני קבלו: אני לא אומר שאנחנו מיצינו את כל המקומות.

פיני קבלו: עושים מאמצים באותם תנאי כוח אדם שניתנים, כי אתם יודעים שיש קושי היום בקליטת עובדים ברשויות, ולכן גם אם ההכנסות נכנסות לרשות המקומית, אין לנו דרך לקבל כוח אדם, ולכן בעניין הזה אולי הוועדה תלחץ על מנת שכוח האדם יעמוד לטובת העניין הזה.

פיני קבלו: אני גם כאחד שמסתובב, אני חושב שעדיין לא הצלחנו באולמי חתונות, שם רואים את העישון שהוא רב מאוד, בשעות הלילה המאוחרות.

פיני קבלו: יש לנו בעיה לא קטנה של פקחים, ואנחנו קידמנו עכשיו הצעת חוק שביום ראשון האחרון בוועדת שרים נמשכה על ידי שר המשטרה לבקשתו להאריך בשלושה חודשים, על מנת לאפשר לפקחים לתת להם הרבה יותר סמכויות שאולי ברמה של פחות או יותר של שוטר בכדי שיהיה אפשר לאכוף את המעשנים, כי יש לנו קושי.

פיני קבלו: לפעמים אתה פונה, וזה מה שאנחנו מקבלים.

פיני קבלו: סך הכל השלטון המקומי עושה ימי עיון בעניין הזה, אנחנו לוחצים.

פיני קבלו: אנחנו מובילים על מנת איכות חיים, אבל פקח שמגיע לאדם מבקש ממנו תעודת זהות והוא מסרב לתת לו, הוא לא יכול לעשות לו כלום.

פיני קבלו: הוא לא יכול לעצור אותו, הוא יכול רק לרוץ אחריו, הוא חייב להזמין משטרה בכדי שהוא ייאלץ אותו, במקרה והוא יכול לתפוס אותו באותו מקום, עד ששוטר מגיע, לכן יש לנו קשיים.

פיני קבלו: לכן קידמנו את הצעת החוק על מנת שתאפשר מעצר זמני או כל דבר אחר, לכפות על אותו אחד שיגיש את תעודת הזהות.

פיני קבלו: לכן אנחנו נשמח אם כבוד היושב ראש יסייע בידינו בהצעת חוק שנמצאת של חבר הכנסת זאב ביילסקי שאנחנו מקדמים אותה, עשינו מאמצים בסוף שבוע גדולים מאוד על מנת שהיא תקודם, המשטרה חוששת שזה יהיה, באיזושהי סמכות שהיא תלקח ממנה ותועבר לפקחים, ולכן בעניין הזה כבודו יסייע לנו בזה.

פיני קבלו: נוכל לעשות אכיפה הרבה יותר גדולה בתחום העישון, ובעיקר באולמי חתונות ובמקומות ציבוריים בתי חולים ובמקומות אחרים.

אריה אלדד: לגבי הסדנאות וההכשרה של מי שעוסק בגמילה מעישון.

אריה אלדד: נאמר כאן בצדק שיש כל מיני שרלטנים שנכנסו לשוק ומבטיחים כשפים וקסמים למיניהם, בסוגים שונים של מטות קסם.

אריה אלדד: אם יש למשרד הבריאות כוונה למסד את המקצוע ולהגדיר אותו הגדר היטב במסגרת חוק מקצועות הבריאות למשל, שהוא חוק מודולורי ואפשר להכניס פנימה מקצועות נוספים, ההתנייה היא אקדמיזציה.

אריה אלדד: הדרך היחידה שלנו להבחין במסגרת החוק הזה בין מקצוע שיש לו הכרה והגנה ורגולציה, ומקצוע שאין גבול למה שאדם יכול לטעון שהוא יודע לעשות עם כוחות כאלה או אחרים.

אריה אלדד: הדרך היא אקדמיזציה, לצורך זה אנחנו צריכים הכרה של המועצה להשכלה גבוהה בתכנית אקדמית שמעביר מוסד, אם אנחנו אומרים הרופאים או האחיות יעסקו בזה בנוסף על תפקידן - זה מצויין, אבל בכך לא הגדרנו מקצוע.

אריה אלדד: אנחנו רוצים להגדיר בחקיקה רק רופאים או אחיות יעסקו בזה.

אריה אלדד: תהיה לנו עם שוחרי חופש העיסוק כעורך מקודש.

אריה אלדד: אבל אם אנחנו רוצים באמת להגדיר מקצוע כזה, צריך לקדם את עניין ההגדרה האקדמית שלו, לעבוד מול המל"ג זה לא תהליך של חודש, ולא חודשיים, אבל אפשר לדעתי, בסדר גודל של שנה, להגדיר מקצוע, להגדיר דרישות אקדמיות, לפתוח תכנית ואז לעשות עוד נדבך במאבק הזה.

שוש גן נוי: אני בכל זאת רוצה לברך על העשייה שנעשית, גם הכללית שותפה לה, אבל עוד הדרך ארוכה ורבה.

שוש גן נוי: לגבי ההכשרה – רציתי לומר לגבי מקצועות.

שוש גן נוי: אנחנו בהחלט מסתכלים על העניין הזה ממקצועות הבריאות בכלל.

שוש גן נוי: זה לא רק רופאים ואחריות, זה גם רוקחים, עובדים סוציאליים, מקדמי בריאות.

שוש גן נוי: צריך לתת ראייה רחבה יותר לעיסוק בנושא, ויש לנו תכנית מובנית להכשרת האנשים האלה, כמו לגופים המקובלים האחרים.

שוש גן נוי: בנושא הפקחים – כדי להקל על המרכז השלטון המקומי, ביקשנו שהפקחים שגם לבתי החולים של הכללי, יינתן לסדרנים סמכות להטיל קנסות, ואז זה היה מקל מאוד.

שוש גן נוי: לצערנו הרב, משרד הבריאות, משרד המשפטים מתנגד, בניגוד לבתי החולים של משרד הבריאות, לבתי חולים של הכללי לא הותר להטיל קנסות, ואז כמובן הם צריכים לחכות ולהזמין וזה מסבך ומקשה על התהליך.

שוש גן נוי: אם אפשר גם את הנושא הזה לקדם, שוב פעם, זו לא הוועדה הזו, אני מדברת באופן כללי על הדברים האלה.

שוש גן נוי: לגבי הנושא של נרגילות, יש נושא מאוד חשוב ובעייתי זה נושא הנרגילה שגם צריך לתת לו את המשקל הנכבד להתייחסות.

חיים כץ: משרד החינוך זה אותו משרד שהתנגד ליוזמה של סגן השר להפסיק לעשן בבתי הספר...

עמוס האוזנר: הם לא אומרים שהם - - -

שוש גן נוי: כן מעשנים זה לא סוד גם וגם.

שוש גן נוי: דבר אחרון לחזק את הקריאה להגברת החקיקה.

שוש גן נוי: אולי בשלושת השנים האחרונות, כמעט לא נחקק שום חוק משמעותי, וישראל אישררה את ה-FCTC.

שוש גן נוי: אפילו מדינה כמו מונגוליה למשל, כבר אצלה יש תמונות עם אזהרות על חפיסות סיגריות, שפה, אני לא יודעת איזה ועדה קמה, אנחנו מנסים מזה הרבה זמן לחוף.

שוש גן נוי: אוסטרליה כבר בכלל, אין מיתוג של סיגריות.

ליאורה ולינסקי: אין הרבה הזדמנויות לכנסת, אין הרבה נושאים שמובאים לשולחן הכנסת, שכדי לעשות שיפור משמעותי בהם שגם הורגים המון אנשים, וגם לעשות שיפור משמעותי לא נדרשים משאבים.

ליאורה ולינסקי: שתי התערבויות שנידרשות היום שלא יעלו אגורה לקופת המדינה, אחת – העלאת המסים על מוצרי הטבק.

ליאורה ולינסקי: זה הוכח בעולם כמאוד יעיל להפחתת העישון, כי בני נוער קונים פחות, אנשים שמשעשנים מעשנים פחות, מורידים את הכמות, ויותר אנשים מבקשים להיגמל.

ליאורה ולינסקי: הדבר השני שלא יעלה כסף ואפשר לעשות – לאסור איסור מוחלט על פרסום של מוצרי טבק בכל המדיה.

ליאורה ולינסקי: אני רואה הישג גדול בדוח הזה, חיים הראה את זה, אבל הוא לא הדגיש את זה.

ליאורה ולינסקי: זה שחברות הטבק במדינת ישראל העלו את תקציב השיווק שלהם ב-30% בשנה האחרונה זה מראה שאנחנו מנצחים.

ליאורה ולינסקי: הם צריכים להשקיע יותר כדי לעשות את אותה עבודה.

ליאורה ולינסקי: אם נאסור עליהם, נוכל לאסור עליהם את כל פרסום מוצרי הטבק כדי שלא יגיעו לבני נוער, לא עם טעמים ולא עם תמונות ולא עם חסויות לארועים.

ליאורה ולינסקי: אנחנו נעשה דבר גדול בלי שיעלה שום דבר.

ליאורה ולינסקי: אני פונה אליך לקדם את זה.

חיים כץ: תודה רבה.

איילת שבתאי: אני אחות במקצועי ומנהלת המרפאה למניעה וגמילה מעישון של קופת חולים מאוחדת.

איילת שבתאי: רציתי להוסיף וגם לחדד, מאחר ואני עוסקת במרפאה לגמילה מעישון שעוסקת בטיפול פרטני וקבוצתי, אני מאוד מברכת על הסל החדש, ואכן, כיועצת לגמילה מעישון ומנחה קבוצות יש אינספור קבוצות שנפתחות, אבל צר לי שהסל לא לקח בחשבון גם את הטיפול הפרטני.

איילת שבתאי: יש לא מעט אנשים שלא מעוניינים לשבת בקבוצה, מאוד חולים ורוצים את הטיפול כאן ועכשיו אחד על אחד, הייתי רוצה מאוד שהישיבה המכובדת הזאת תיקח בחשבון שגם הטיפול הפרטני יילקח בסל ויינתן בחינם.

איילת שבתאי: אני רוצה לחזק את הדברים שד"ר עמית אמר, אני גם מרצה בבתי ספר לסיעוד, ומעולם לא נתקלתי בכזה צמא לידע של סטודנטים לסיעוד בתחום הזה של המניעה והגמילה מעישון.

איילת שבתאי: גם צמא לידיעה וגם חוסר ידע משווע שיש.

איילת שבתאי: אני חושבת שזו פעולה חשובה שכדאי לנקוט בה.

איילת שבתאי: להמשיך וללמד בתי ספר לסיעוד ורפואה.

איילת שבתאי: הדבר האחרון לגבי המיסוי בכדי לחזק את מה שעו"ד עמוס האוזנר אמר, הייתי ממליצה להעלות את המיסוי, ואת הכסף הזה להעביר לטיפול התרופתי לאנשים שחולים בגלל נזקי העישון.

איילת שבתאי: בואו לא נשכח שאנחנו גם מעריכים את החיים בעזרת זה שאנחנו גומלים את האנשים מעישון.

איילת שבתאי: הארכת חיים גם עולה לא מעט כסף לקופת המדינה.

חיים כץ: תודה רבה.

שוש צ'רניקוסקי: רציתי בהחלט לתמוך בכל העשייה הטובה ולעודד במקום פרסומים של חברות הטבק, פרסום ויותר ויותר מידע לבני הנוער.

שוש צ'רניקוסקי: אנחנו רואים היום בקבוצות של האנשים שמגיעים אלינו כדי להיגמל, גיל – הגיל הממוצע הולך ויורד.

שוש צ'רניקוסקי: לפני שנים, אנשים שהשתתפו בקבוצות זה היה גילאי 50 ומעלה, היום אנחנו רואים משתתפים בגילאי שנות העשרים הצעירות, כשהם באים ואומרים אנחנו מעשנים כבר עשר שנים, קשה לרוץ על חוף הים כי אין לנו אוויר, אנחנו כבר מנסים חמש שנים להיגמל מעישון ואנחנו לא מצליחים ולא יודעים למה.

שוש צ'רניקוסקי: אנחנו לא מבינים איך התדרדרנו לזה, ואיך התמכרנו, שמסגריה אחת או שתיים, או שלוש או ארבע, הם כבר נכנסים למעגל של התמכרות, שהם לא יכולים לצאת ממנו, והם ממשיכים בתקופה שהם צעירים והם רוצים להיות במעגל חברתי של המעשנים, וכמובן בצבא.

שוש צ'רניקוסקי: ומהר מאוד הם במבוי סתום, ולא יכולים לצאת ממנו.

שוש צ'רניקוסקי: חשוב מאוד - כל מה שניתן להשקיע משאבים לבני הנוער, להגביר את המשאבים כדי להגביר את המודעות שלהם.

רונן גמזו: בקשר לנושא של סל הבריאות, כדי להוסיף נושאים לסל הבריאות, צריך פשוט להגיש את זה בתאריך בפני ועדת הסל שאני הייתי בה, עמדו רק התרופות, פשוט, מה שעשינו, הכנסנו גם את הקורסים במקביל לתרופות.

רונן גמזו: אני מקווה מאוד שבפני ועדת הסל הקרובה, יהיו גם טיפולים פרטניים.

רונן גמזו: אין שום בעיה למישהו להציע את השרות הזה, לבוא בדברים עם הקופה, להגדיר את התעריף ולהציע את זה לקהל הרחב כמו כל שרות אמבולטורי או אחר שקיים במערכת הבריאות, זה לא צריך להוות בעיה.

רונן גמזו: נושא של ההדרכה בתוך מסגרות ההכשרה של סיעוד, או של רופאים, אני אעלה במשרד ואפעל לתת הכשרה מסודרת בנושא.

חיים כץ: אני מברך את מנכ"ל משרד החדש, מר רונן גמזו.

חיים כץ: אנחנו נעקוב.

חיים כץ: אנחנו מקבלים בברכה את ההצהרה שלו בוועדה.

חיים כץ: הוא נתן פה סטייטמנט שהוא עומד להוביל, ללוות באופן אישי את המאבק בעישון והגברת פעולות הגמילה מעישון.

חיים כץ: אנחנו נעקוב אחריך ונראה מה אתה עושה.

רונן גמזו: לכבוד.

חיים גבע: אנחנו מודים לך על ההופעה שלך פה.

חיים גבע: תודה רבה.

חיים גבע: הישיבה נעולה.