ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 289, 2010-05-31 10:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: היום יום שני בשבוע, י"ח בסיון התש"ע ה-31 במאי 2010.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון - איסור פיצול מרשמים), התש"ע-2010 של חברת הכנסת רחל אדטו, חבר הכנסת חיים אורון, חבר הכנסת אמנון כהן.

חיים כץ: אני מבין שהיו סיכומים בין המשרדים השונים ובין היועצים השונים של הגופים השונים.

חיים כץ: אני מבקש לשמוע את דבריה של חברת הכנסת רחל אדטו.

אמנון כהן: אדוני יושב הראש, לפני כן אני רק מבקש קודם לדון בהצעת החוק עצמה ורק לאחר מכן בסיכומים.

רחל אדטו: הצעת החוק הזו מטרתה למנוע מצב בו אנשים משלמים השתתפות עצמית פעמיים בגין כך שלא מסופקת להם תרופה באריזה אחת.

רחל אדטו: יש מספר מצבים שאנחנו רוצים לענות על אחד מהם, מצב בו קיימת בשוק אריזה דומה לזו הנדרשת ולמרות זאת היא לא מסופקת.

רחל אדטו: כלומר, אם אני צריכה מרשם של עשרים כדורים לא אוכל לקבל מבית המרחקת שתי קופסאות של עשרים כדורים.

רחל אדטו: זהו הרעיון הכללי בבסיס הצעת החוק, שמטרתה למנוע את כפל ההשתתפות העצמית, שנראה כזוטות אבל עבור אנשים שרוכשים תרופות רבות כל חודש מדובר בסכומים משמעותיים שיוצאים מכיסם לתוך כיס הקופות.

אמנון כהן: זאת אומרת, אם יש חולה כרוני שהוא צורך שלושים כדורים בחודש, מפצלים את זה לשלוש קופסאות של עשר?

רחל אדטו: אם יש קופסה שמכילה שלושים כדורים הוא אמור לקבל רק אותה ולא שלוש קופסאות נפרדות של עשרה כדורים.

רחל אדטו: עבור כל קופסה משלמים השתתפות עצמית, וזו הנקודה – היום הוא משלם השתתפות עצמית עבור כל אריזה, והצעת החוק מבקשת שהחולה יקבל את הקופסה של שלושים הכדורים וישלם השתתפות עצמית פעם אחת בלבד.

חיים כץ: או שהוא יקבל שלוש קופסאות של עשרה כדורים, אבל ישלם השתתפות עצמית כאריזה אחת.

רחל אדטו: נכון.

רחל אדטו: בהנחה שקיימת אריזה של שלושים כדורים.

חיים כץ: אריזה הקרובה ביותר לגודלה הקיימת בשוק, ולא בבית המרחקת.

חיים כץ: הקיימת בשוק ומיוצרת על ידי היצרן.

רחל אדטו: השינוי מהצעת החוק שעברה בקריאה הטרומית הוא שבהצעת החוק קבענו שתהיה עילה נזיקית.

רחל אדטו: משרד הבריאות מסר כי אם זה יישאר כעילה נזיקית לתבוע, זה יעמיד את הסעיף בעליונות על שאר הסעיפים של חוק ביטוח הבריאות הממלכתית.

רחל אדטו: משרד הבריאות ביקש להוריד את זה.

אמנון כהן: מה זה אומר לגבי הצרכן?

אמנון כהן: אם זה לא נזיקין אז איך זה יהיה?

אלקנה אפרתי: הצרכן עדיין יכול לתבוע, על פי הפרת חובה חקוקה.

רחל אדטו: על פי חוק ביטוח בריאות ממלכתי, הוא יכול לתבוע כמו שתובעים על כל דבר אחר בחוק, באותה דרגה כמו שאר סעיפי חוק הביטוח ולא עליון עליהם.

חיים כץ: עורכי הדין אומרים שזה פותר את הבעיה.

אמנון כהן: אדוני יושב הראש, אני רוצה לברך את חברת הכנסת אדטו על הצעת החוק החשובה.

אמנון כהן: אני הצטרפתי להצעת החוק ובחנתי מה היא אומרת, מדובר בחוק צרכני ואני רציתי להתגייס לעניין.

אמנון כהן: מצד אחד, קופות החולים יודעות לתת את השירותים הטובים לחולים, ומצד שני הן יודעות לנצל מידי פעם את הדברים הללו ולעשות עוד כמה גרושים על חשבון החולים.

אמנון כהן: המצב הוא שאנחנו מונעים את המצב, בעיקר מגנים על הקשישים הנזקקים.

אמנון כהן: ראיתי לנכון לתמוך ולעזור לחברת הכנסת אדטו.

אמנון כהן: אם הסעיף של המבחן המשפטי אכן יוצר בעיה, אכן צריך לוותר עליו.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: זכות הדיבור ניתנת לעורכת הדין טלי שטיין, ממונה על תחום הבריאות במשרד המשפטים.

טלי שטיין: ההחלטה של וועדת השרים הייתה בתיאום הורדת הסעיף.

רחל אדטו: בהמשך למה שאמר יושב הראש, אם יהיה מצב אחר של אדם שצריך שלושים ואחד כדורים לחודש אבל באריזה יש עשרים ושמונה, מה שקורה כרגע הוא שתינתן לו אריזה של עשרים ושמונה –

דין זאב פרידמן: שמי זאב פרידמן, מהמועצה הישראלית לצרכנות.

דין זאב פרידמן: זה הולך על פי המרשם, אם המרשם מורה על שלושים ואחד, הרוחק ינפיק לו שלושים ואחד כדורים, אלא אם הוא יבקש פחות.

רחל אדטו: מה שאני אומרת הוא שהצרכן ישלם פעמיים.

חיים כץ: אבל הצרכן לוקח כל פעם עשרים ושמונה, אף פעם הוא לא צריך שלושים ואחד.

חיים כץ: הוא לוקח בראשון לחודש, ובעשרים וחמישה לחודש הוא לוקח עוד מרשם.

דין זאב פרידמן: אבל אתה לא תמצא רופא שיכתוב על מרשם עשרים ושמונה במקום שלושים ואחד, מהחשש שמא יתבעו אותו שהוא עשה זאת.

חיים כץ: מניסיוני, יש כאלה כדורים ואני עובד בשיטה הזו וזה עובד יופי.

חיים כץ: אם יש מרווח ימים, ויש "ספייר" תמיד של כמה כדורים שסוגרים את הפער.

עדינה מרקס: שמי עדינה מרקס ואני מהאגודה לזכויות החולה.

עדינה מרקס: אנחנו מנהלים התכתבות בנושא אריזת התרופות החל מנובמבר 2007.

חיים כץ: אבל האם את מבינה שכל מה שהיה עד הצעת החוק נגמר והסתיים?

חיים כץ: נושא אחרי נושא, החל מה-2007.

עדינה מרקס: נכון.

עדינה מרקס: צדיקים מלאכתם נעשית בידי אחרים ואני מברכת את דוקטור חברת הכנסת רחל אדטו וחבר הכנסת אמנון כהן שהעלו את הנושא, מפני שאכן קצרה ידנו.

עדינה מרקס: מדובר על נושא שמציק לאנשים רבים, אנחנו מקבלים פניות שאנשים צריכים לקבל כדורים של כדור לסוכרת פעמיים ביום, ובחפיסה יש חמישים ושישה.

עדינה מרקס: הרוקחים אומרים שפעם בשנה אפשר לבוא ולקבל עוד חפיסה אחת, לשמור את כל הקבלות ולקבל חפיסה נוספת.

חיים כץ: מדובר שוב בבעיה של העשרים ושמונה.

חיים כץ: לא צריך לקבל עוד חפיסה וליצור בעיות איפה שאין.

עדינה מרקס: אם אתה לוקח עשרים ושמונה, ובחודש אחר כך אתה לוקח עוד עשרים ושמונה, אתה נסוג כל פעם אחורה ונוצר פער.

חיים כץ: אבל אני אקבל עוד מרשם.

אמנון כהן: הרופאים לא נותנים.

רחל אדטו: אני מציעה שנאשר את הצעת החוק כלשונה, ואם יהיה צורך נרחיב זאת אחר כך או על הצעת החוק או בהצעות חוק נוספות.

עדינה מרקס: תרשו לי לסיים.

עדינה מרקס: ישנה הוראה החל מספטמבר 2009, "אספקת גודלי אריזה מותאמים למרשמים" מיואל ליפשיץ – "בעת הנפקת מרשם יש לספק למבוטח את התכשיר באריזה הרשומה הקרובה ביותר".

עדינה מרקס: זוהי הוראה של משרד הבריאות שאיש לא מקיים אותה.

חיים כץ: אז עכשיו זה יהיה חוק, לא הוראה.

יוסי שניר: שמי יוסי שניר ואני המנהל הכללי של הסתדרות הרוקחים.

יוסי שניר: אתם עליתם על נושא קרוב מאוד ורק על קצה הקרחון.

יוסי שניר: ראשית, כמו שנאמר, פציינט כרוני מתמודד עם עשרים ושמונה כדורים והוא צריך לקחת את הכדורים כל יום – אבל האריזה לא מותאם לצרכיו.

יוסי שניר: דבר שני, האריזות לא מאפשרות לרוקחים לקנות בתפזורת, אלא רק באריזות המוכנות מראש מהסיבה שקופות החולים לא ירצו זאת וגם לא חברות התרופות.

חיים כץ: גם הציבור לא ירצה בזאת.

חיים כץ: הרוקח יוכל לקחת קופסה שפג תוקפה ולהשתמש בה.

יוסי שניר: פנינו כמה פעמים, יש בעיה שלא כל פעם יש הזדמנות לדבר עליה.

יוסי שניר: גם אם אנחנו כרוקחים צריכים לחתוך את המגשית, יש רק בצד אחד את הנתונים של פג התוקף, ואז הצרכן לא יכול לדעת מה התוקף.

יוסי שניר: פנינו עם הנושא למשרד הבריאות והוא מצידו לא טיפל בבעיה.

יוסי שניר: יש בעיות פתיחה של אריזות אטומות.

יוסי שניר: יש תרופות שאם פותחים אותן זה גורם נזק לתרופה, כמו למשל אוגמנטין.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: בנוסח החוק כתבו המציעים שהאריזה תהיה הכי קרובה הקיימת על ידי היצרן, וכל אחד יצטרך להתאים עצמו לאריזה.

אלקנה אפרתי: יש לי שתי הערות קצרות לתשומת לבכם.

אלקנה אפרתי: היו שני שינויים מאז הקריאה הטרומית – אחד, הוכנס פנימה "בית מרקחת המספק תכשיר מרשם למבוטח מטעם קופת החולים", שלא היה קודם לכן ומדובר בבתי מרחקת פרטיים.

אלקנה אפרתי: דבר שני הוא – "האריזה הרשומה המשווקת בישראל", כדי למנוע אי הבנות מדובר על אריזות הנמצאות בישראל בזמן הרכישה.

חיים כץ: תודה.

חיים כץ: אני מבקש לעבור להקראת הצעת החוק.

יעקובית ישפה: "הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – איסור פיצול מרשמים), התש"ע–2010.

יעקובית ישפה: הוספת סעיף 21ג: חוק ביטוח בריאות ממלכתי,תשנ"ד-1994 (להלן – החוק העיקרי), אחרי סעיף 21ב יבוא: "איסור פיצול מרשמים": 21ג.

יעקובית ישפה: קופת חולים או בית מרקחת המספק תכשיר מרשם למבוטח מטעם קופת החולים יספק למבוטח תכשיר מרשם באריזה הרשומה המשווקת בישראל הקרובה ביותר בגודלה למנת התכשיר המלאה המופיעה במרשם ובאופן שימנע חיוב יתר של המבוטח בהשתתפות העצמית; בסעיף זה, "בית מרקחת" ו-"תכשיר מרשם" – כהגדרתם בפקודת הרוקחים [נוסח חדש], התשמ"א–1981.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אני מבקש לקיים הצבעה.

חיים כץ: הצבעה בעד: כולם נגד: אין הצעת החוק התקבלה.

חיים כץ: מאחר וכל חברי הכנסת הנוכחים בעד, הצעת החוק התקבלה.

חיים כץ: אנחנו נעביר אותה לקריאה ראשונה ולאחר מכן נביא אותה לדיון נוסף בוועדה.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.