הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 26, 2010-06-07 10:00

יעקב כץ: אני רציתי לפתוח ולומר שברוך השם כל היושבים סביב השולחן פה אני מאמין מאמינים באמונה פנימית עמוקה, אמונה ציונית עמוקה, אמונה לאומית עמוקה שחזרנו לארץ ישראל על מנת לבנות ולהיבנות בה.

יעקב כץ: אני עשיתי אתמול סיור בתל אביב ולדאבוני הרב עשיתי סיור בדרום תל אביב.

יעקב כץ: פעם היינו שרים את השיר, מי יבנה בית בתל אביב.

יעקב כץ: אמר לי ראש העיר כצל'ה גנבו לי את העיר כי יש לנו כבר שם איזה 30 אלף אפריקאים שמגיעים וזוחלים וכביטוי של אחת מחברות מועצת העיר, כובשים את בתי הספר וכובשים שכונה אחרי שכונה, שכונת שפירא, נווה שאנן, שכונת התקווה.

יעקב כץ: הולכים וכובשים את הארץ.

יעקב כץ: אנחנו ראינו את היסוד של התיקון בתשובת המשקל שאנחנו נחזיר עטרה ליושנה ונחזיר עובדים ישראלים בוגרי צבא לעבודת הקודש בבניין ארץ ישראל.

יעקב כץ: כשאני הייתי בצבא, כל רגילה שלי, למרות שהייתי ביחידה שבה לא היה לנו לא יום ולא לילה, הייתי בסיירת שקד, עבדנו ביום ובלילה, גם בהיותי קצין, גם סמ"פ, בכל רגילה שלי הלכתי לעבוד בבניין בעבודות רטובות או בשילדאות או בטפסנות.

יעקב כץ: אם ראיתם רצפות עקומות באוניברסיטת בר אילו זה בזכותי, אבל עבדנו וסייענו.

יעקב כץ: ואחרי מאמצים מרובים פה בוועדה, מספר ישיבות רב, כתוצאה מתרומתם של כל הגורמים הנוגעים בדבר, מנצח על הפרויקט אודי, אבל כל החבורה יחד עם נציג התמ"ת, בן משה, ונציג משרד הביטחון, מויאל ואחרים, כולם כולם הצלחנו לחדש את הקורס, אם כי היו בזמנו שני קורסים, ונפתח קורס נוסף שידידנו מוטי אחראי לו יחד עם אודי, ויש בו 31 בחורים שרובם ככולם בוגרי צבא, כאשר הביקוש לקורס הזה של עבודות רטובות שזה טפסנות, טייחות, רצפות, היה קרוב למאה.

יעקב כץ: לא היתה אפשרות לפתוח.

יעקב כץ: אבל אנחנו לקחנו על עצמנו משימה בייחוד בימים שזה לא יעזור לקבלנים.

יעקב כץ: אם יישארו לנו מספר פועלים דל, ולא משנה כרגע דעתי, אבל כרגע מתוך 80 אל ף הפועלים הזרים שהגיעו מסין בעיקרם נשארו רק 6000 אנשים, יש מי שאומר 8000 שאמורים לפי התוכנית הממשלתית לא להיות פה בשנת 2012.

אודי ענפי: בעוד שבועיים אמורים לגרש 40%.

יעקב כץ: 40% מהם.

יעקב כץ: זה לא בידי, אני לא ראש הממשלה אבל בידינו כן לראות מה אנחנו עושים במקום.

יעקב כץ: איפה אנחנו הולכים להשקיע את המאמץ שלנו.

יעקב כץ: פועלים ערבים כתוצאה ממשטים, מאינתיפדות, מסיפורים כאלה ואחרים, עכשיו טורקיה בעניין, אנחנו לא יודעים אם הם יוצאים או באים, נכנסים או לא, כמה נכנסים, כמה יוצאים, ובכל זאת קבלנים בנויים על תוכנית עבודה מסודרת שהם יודעים מתי הם מתחילים, מתי הם צריכים למסור את הבניינים, כל דבר עולה כסף.

יעקב כץ: לכן אני חושב שאם נצליח לגרום לתנופה, וגל גדול שבא מכנסת ישראל כתוצאה מעבודה נפלאה של האנשים שיושבים פה אנחנו יכולים לעשות מהפכה.

יעקב כץ: אני אומר לכם שהמהפכה ניתנת לעשות.

יעקב כץ: אם תרצו אין זו אגדה, אמר את זה הרצל, וכולנו הצאצאים שלו במובן הרוחני והוא אמר את הדברים האלה כאשר אף אחד לא האמין, לא החרדים, לא החילונים.

יעקב כץ: הוא היה לבד.

יעקב כץ: היה לו רק זקן גדול.

יעקב כץ: והנה תראו, ברוך השם בנינו מדינה לתפארת, 6 מיליון יהודים, ואפשר לחדש את הנושא של עבודה עברית בארץ ישראל.

יעקב כץ: ואני רוצה לומר לכם שאין לנו ברירה.

יעקב כץ: ואם אתם הקבלנים תשדרו יותר אמפטיה ויותר אמונה בבנינו אז אנחנו נצליח.

יעקב כץ: הילדים שלי הם רתכים וקבלנים ויש לי בן שבונה את הבית שלו לבד בידיים.

יעקב כץ: אנחנו מחנכים היום בבתי הספר שלנו, אצלנו לפחות בציבור הדתי לאומי, רואים בזה עבודת קודש, ואתם תראו יותר ויותר חבר'ה שעובדים בשטח בעבודות כפיים.

יעקב כץ: זה היה פעם כשאני הייתי בצבא.

יעקב כץ: כל החבר'ה באו מהטרקטורים ומעבודה.

יעקב כץ: הידיים היו מיובלות מעבודה.

יעקב כץ: את הדבר הזה צריך להחזיר.

יעקב כץ: כיוון שפתחנו את הקורס הראשון, ואתה אודי תיתן סקירה, אני פותח באודי ברשות

יעקב כץ: כם כיוון שאודי מרכז היום את הקורס הראשון, את הפתיחה של כל המהלך הזה, אני מבקש אודי שרק תגיד לקבלנים שחשוב שהמסר הזה יצא, מתי ייפתח הקורס השני, השלישי, הרביעי, החמישי, השישי והשביעי.

יעקב כץ: מתי יהיו לנו 10 קורסים שלפחות 300 עד 500 חבר'ה ישתתפו בהם, שתוך שנה נוכל להעמיד אותם לרשות הקבלנים.

יעקב כץ: בבקשה אודי.

אודי ענפי: אני אתחיל בתמונת מצב לפי מה שיושב ראש הוועדה ביקש.

אודי ענפי: אנחנו פתחנו לפני שבועיים קורס, למעשה קורס שלישי, פתחנו שני קורסים בשנה שעברה והיינו ערוכים לפתוח קורסים נוספים.

אודי ענפי: בגלל שהיה צריך לסגור כל מיני דברים בתהליך הקפאנו את זה.

אודי ענפי: פתחנו את הקורס הזה.

אודי ענפי: כולם בוגרי צבא, 29 מתוך ה-31 הם במעמד של חיילים משוחררים.

אודי ענפי: זאת אומרת הם חבר'ה צעירים עד 5 שנים מהשחרור.

אודי ענפי: אנחנו פותחים ביום שלישי הבא קורס שני במרכז.

אודי ענפי: מתוך הקבוצה הגדולה הזאת יצרנו עוד קורס.

אודי ענפי: כפי שהתחייבנו בדיון הקודם יש לנו עדיין את הכוונה לפתוח בחודש יולי בבאר שבע את הקורס הראשון.

אודי ענפי: עשינו את כל עבודת המטה יחד עם התמ"ת, יחד עם מכללת עתיד ששם זה המקום שזה אמור להתקיים, עם היחידה להכוונת חיילים משוחרים מחוז הדרום.

אודי ענפי: לגבי הקבלנים, בגלל שהיה אירוע של בחירות הם ביקשו לדחות ואנחנו עכשיו נערכים כדי ליצור את המחויבות הזאת.

אודי ענפי: יש לנו מספר קבלנים שהתחייבו בעל פה ואני אשלים פגישות איתם בשבועיים הקרובים.

אודי ענפי: הכוונה שלנו היא לפתוח לפני סוף חודש יולי, אני מקווה ב-25 ביולי את הקורס הראשון בבאר שבע.

אודי ענפי: לגבי ההמשך, זה יהיה תלוי כמובן בקצב התגייסות.

אודי ענפי: החברות לפני הכול.

אודי ענפי: מעבר לזה בהיערכות של משרד התמ"ת כי יש איזשהו קצב של קורסים שהוא יכול להכיל.

אודי ענפי: למשל במלט"ב במרכז ששם ישנה הדרישה הכי גדולה ושם ישנן הכי הרבה חברות, את הקורס הבא הם יכולים לפתוח רק בספטמבר בעצם.

אודי ענפי: זאת אומרת אנחנו נהיה עכשיו עם איזושהי המתנה.

אודי ענפי: אנחנו רוצים להיות במצב שכל חודש אנחנו פותחים קורס, בין אם במרכז, רובם יהיו במרכז.

אודי ענפי: חשוב מאוד להגיע גם לירושלים.

אודי ענפי: יש המון פונים מירושלים.

אודי ענפי: זה תלוי בחברות.

אודי ענפי: אם חברה כמו החברה של בית יאיר יתגייסו ויתחייבו לקלוט עובדים אנחנו נוכל לייצר תהליך כזה גם בירושלים.

אודי ענפי: מעבר לזה גם בצפון.

אודי ענפי: ברשות

אודי ענפי: כם שלוש דקות בראשי פרקים, עובדים, חברות, תמ"ת, משרד הביטחון, לתת איזושהי תמונת מצב.

אודי ענפי: לגבי עובדים, יצאנו לפני 3 שנים לדרך תחת הנטייה לחשוב שישראלי בחיים לא יהיה יותר מכמה דקות בבנייה.

אודי ענפי: זאת היתה הנחת המוצא ועשינו בדיקת היתכנות.

אודי ענפי: היום אנחנו במצב שיש עשרות חבר'ה שנמצאים כבר בשנה השנייה.

אודי ענפי: נכון שקרוב ל-50% מאלה שהתחילו פרשו לאורך הדרך.

אודי ענפי: עכשיו שליש מהפורשים פרשנו בגללנו.

אודי ענפי: אנחנו לא עומדים בתמיכות כפי שהתחייבנו.

אודי ענפי: וזה נמשך עד עכשיו.

אודי ענפי: גם עכשיו אנחנו עוד לא נותנים להם את מה שהם היו צריכים לקבל.

אודי ענפי: שליש כי הם באמת לא היו מתאימים.

אודי ענפי: או שהם ראו את זה או שבחברות ראו את זה, ושליש בגלל שהם לא ראו לעצמם איזשהו אופק תעסוקתי.

אודי ענפי: למשל, מישהו נכנס לחברה והיו שם רק עובדים זרים ושמו אותו לנקות דירות במשך שנה או להיות תחת איזה מנהל עבודה ערבי ישראלי שכל הזמן מתזז אותו וכולם יושבים וצוחקים עליו, אני יכול להבין אותו כשהוא בא אלי כעבור כמה חודשים ואומר, שמע, אני לא רואה שיש לי לאן להתקדם, אני מרים ידיים ואני הולך.

אודי ענפי: יש גם בודדים, פה יש את אמיר בקיש, דוגמה של חברה מצוינת שמתוכה יצאו כבר חבר'ה, אחד שעובד ובמקביל לומד בערב פעם בשבוע הנדסאי בניין, ואחד שאחרי מספר חודשים בחברה זיהו אותו כפוטנציאל ניהולי מצוין, יצא ללימודי הנדסה, בקשר עם החברה וחוזר לעבוד שם.

אודי ענפי: ויש לנו עוד כאלה.

אודי ענפי: זה לגבי העובדים.

אודי ענפי: כרגע אין לנו מסה קריטית.

אודי ענפי: הם בקבוצות מאוד קטנות ויש קושי מאוד גדול לשלב אותם.

אודי ענפי: אם אין מחויבות והשקעה משמעותית של החברה יש קושי.

אודי ענפי: כאשר יש שני חבר'ה, שלושה חבר'ה והם מוקפים באנשים שרואים בהם איום, וצריך להגיד את זה, רואים בהם איום, עושים להם כל מיני דברים העובדים הזרים, יש פה בעיה.

אודי ענפי: מעבר לזה זה כמובן מורכב.

אודי ענפי: אין פה מסה קריטית.

אודי ענפי: ההכשרה שלהם בתחום של התיעוש היא מועטה והדרישה מבחינת העבודה היא בעיקר מהכיוונים האלה ואז כאילו יש לגיטימציה מבחינת החברות, אין להם הכשרה רצינית בתחום של התיעוש אז אנחנו מתחילים איתם בצד ואנחנו כבר משאירים אותם קצת בצד בחלק מהמקומות.

אודי ענפי: יש גם לא מעט חבר'ה שהשתלבו בטפסנות, שהשתלבו בתפקידים, ממש תענוג לראות.

אודי ענפי: זה לגבי הנושא של העובדים.

אודי ענפי: לגבי החברות הקבלניות היה אי אמון מוחלט.

אודי ענפי: היו להם כישלונות גדולים בעבר.

אודי ענפי: הבירוקרטיה הרגה אותם.

אודי ענפי: מה שהבטיחו להם לא נתנו להם.

אודי ענפי: באמת יש אנשים שבאו ויצאו מהר.

אודי ענפי: כשהתחלנו את התהליך זאת היתה התחושה.

אודי ענפי: יש חשש מעליית שכר.

אודי ענפי: ההשקעה שהם צריכים להשקיע היא לא פשוטה.

אודי ענפי: יש פה את רונן מ"אביב" שכאשר עשינו את הפילוט יחד עם חברת עידר, פה טל המנכ"ל שלהם, ניסינו בשתי החברות האלה, ראינו שהם היו צריכים להשקיע המון משאבים בהנהלה, בחניכה, כדי שהעסק הזה יצליח ובאופן טבעי אם יש להם פתרון אחר הם פונים לפתרון האחר.

אודי ענפי: בחלק מהחברות.

אודי ענפי: יש חברות שהלכו איתנו למהלך בשותפות מלאה ויש כאלה שהלכו איתנו למהלך בשותפות חלקית והדברים עדיין מגמגמים שם.

אודי ענפי: זאת אומרת יש לנו עוד מה לעשות גם בתהליך הזה.

אודי ענפי: בעיקר צריך לגייס את כל החברות, להבין שזה חלק מתוך הפתרון והוא פתרון ארוך טווח.

אודי ענפי: הרעיון הזה שמעכשיו לעכשיו פתאום יקטעו את העניין של העובדים הזרים זו תהיה קטסטרופה לענף.

אודי ענפי: אני אומר את זה כמי שמוביל את החלק של הישראלים.

אודי ענפי: כי החלק של הקליטה של העובדים הישראלים הוא איטי מאוד, הוא ייקח שנים.

אודי ענפי: אבל מאו צה טונג אמר גם מסע בן 1000 מילין מתחיל בצעד אחד קטן.

אודי ענפי: צריך לעשות את הצעדים וצריך לחייב את כל החברות שייכנסו לתוך המהלך הזה ויכניסו אליהם לתפקידי הליבה את העובדים האלה.

אודי ענפי: זה לגבי החברות.

אודי ענפי: מבחינת התמ"ת.

אודי ענפי: המערכות עדיין הן מערכות בירוקרטיות מאוד קשות ואנחנו עם עיכובים משמעותיים בתהליכים של מתן התמיכה ואני חושב שצריך גם לעשות מהלכים בכיוון של יותר תיעוש בתוך הקורסים.

אודי ענפי: מבחינת משרד הביטחון, עוד פעם, הם חלק מתוך התהליך.

אודי ענפי: יש עוד עיכובים.

אודי ענפי: אבל אני חושב שבתוך חודשים ספורים אנחנו ניכנס למצב בשני המקומות, ברגע שיהיה מזוהה בדיוק התהליך הקצר, הדברים האלה יהיו בסדר.

אודי ענפי: מבחינת הממשלה והכנסת.

אודי ענפי: אני לפחות רוצה לומר שיש איזושהי הפנמה של הצורך.

אודי ענפי: מבינים את זה.

אודי ענפי: אני חושב שאין עוד תוכנית שהיא תוכנית מאוזנת שנבנתה לא מהצד של האיגוד או מהצד של ההתאחדות או מהצד של האוצר.

אודי ענפי: צריך להושיב צוות ולבנות תוכנית מענה שהעקרונות שלה הם שאנחנו הולכים להכניס ישראלים לענף הבנייה ולהעלות את המספר שלהם ולהפוך אותם כשותפים בתוך התהליך.

אודי ענפי: אבל צריך לעשות את זה לא בצורה שתזעזע את המערכת.

אודי ענפי: הדבר האחרון.

אודי ענפי: אם אנחנו רוצים לפתח את זה אנחנו צריכים גם, בחלק של אני ורכזת גיוס לרכז את ההרחבה ואני רואה את ההרחבה הזאת כבר, צריך גם לתת את הדעת איך מייצרים מנהלת אפקטיבית.

אודי ענפי: צריך לבנות צוות אפקטיבי שיכול להוביל את התהליך הזה ולפתח אותו בהתמדה.

אודי ענפי: עם אמונה ועם נחישות ועם תוכנית שהיא נגזרת עם יעד שהוא יעד ברור ומוסכם על כולם, ויש פה מסביב לשולחן, אני דיברתי עם קבלנים שבאו ושאלו אותי, אתה איתנו או נגדנו?

אודי ענפי: ברור שאני איתכם.

אודי ענפי: אנחנו כולנו באותו כיוון.

אודי ענפי: הם גם יהיו שמחים.

אודי ענפי: אין פה קבלן שלא אמר לי בשיחות הייתי שמח אם כל העובדים שלי היו ישראלים.

אודי ענפי: אבל הם מבינים שזה הרבה יותר מורכב ומצריך יותר זמן.

אודי ענפי: כשאני ישבתי אתמול עם אמיר בקיש כדי להכניס אנשים מהקורסים האחרונים הוא אמר לי, אני אכניס עכשיו אנשים, אבל אני לא יכול להוציא אחד תמורת אחד כרגע.

אודי ענפי: תן לו שנה שהוא יהפוך לעובד מומחה אז אני יכול להתחיל להוציא זרים.

אודי ענפי: את זה צריך להבין ולהפנים.

אודי ענפי: עד כאן.

יעקב כץ: אני רוצה לומר עוד מילה לפני שנמשיך.

יעקב כץ: יש לנו היום כמות קטנה מאוד של עובדים זרים שנשארה במערכת.

יעקב כץ: בדיונים ראשונים שניהלנו בוועדה בנושא הבנייה ראיתי את מה שיושב לכם על הלב הקבלנים, ואני באתי בטענה וכתוצאה מכך היו לי גם שיחות עם אייל גבאי מנכ"ל משרד ראש הממשלה הרבה שעות ואמרתי לו, זה לא מספיק שבאתם ואמרתם שאין יותר אפשרות להביא פועלים זרים מחוץ לארץ, אתם צריכים ליצור את האלטרנטיבה, מה במקום.

יעקב כץ: לבוא ולומר לא ייכנסו יותר עובדים זרים מסין או ממקומות אחרים, איך הקבלנים יבנו?

יעקב כץ: כמו שאמר אודי זה דבר שלוקח שנים לפתח ולייצר מערכת חלופית.

יעקב כץ: אני לא יודע מה המרכיב של החלק הזה בעובדה שהיום לבנות בית לוקח יותר זמן.

יעקב כץ: זה אולי אתם יכולים להגיד, אם היו לנו פועלים כל הזמן שעומדים לרשותנו ללא הפסקה כמו במדינה מתוקנת, יכול להיות שבמקום 28 או 30 חודש היינו גומרים לבנות בית ב-22 או ב-18 חודש את הבנייה.

יעקב כץ: אני גם לא מכיר את הנושא של התיעוש היום.

יעקב כץ: כמה בניינים עוברים לבנייה של גבס בשונה ממה שהיינו רגילים, ציבור די שמרני בישראל, שמה בונים הכול מעץ בחוץ לארץ, ובונים הכול מגבס ופה רוב הבנייה עדיין נעשית בבלוקים ואיטונג ובטון.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם בצורה ברורה, אני אסייע היום כחבר כנסת ויכול להיות מחר כתוצאה מזה שמפלגת העבודה תעזוב יכול להיות שהאיחוד הלאומי ייכנס לתוך הממשלה.

יעקב כץ: הנושא של בנייה בשבילי כמו הנושא של החקלאות, עבודת הכפיים, היא ממש האלף בית של האימא של האלף בית.

יעקב כץ: אני אשקיע בזה את כל כוחותיי לראות שענף הבנייה הולך ומעמיד את עצמו על רשויות ישראליות, כולל השקעות גדולות, כולל עזרה לקבלנים.

יעקב כץ: אם אני אדבר עם ראש הממשלה היום זה הנושא היחידי שאני אומר לו זה יהיה התנאי המרכזי של העבודה.

יעקב כץ: גם כדי לבוא ולהגיד שצריך להביא כמות מסוימת של עובדים מחוץ לארץ, כדי לפתור בעיית ביניים עד אשר נסתדר עם העובדים הישראליים, זה יהיה מותנה בנכונות של הקבלנים, בעין הטובה ובלב הטוב, להבין שבסופו של יום אנחנו צריכים להסתמך על החברה הישראלית שלנו ועל הפועלים הישראלים שלנו, וללמד את בני יהודה קשת.

יעקב כץ: ללמד אותם שעבודה עברית זו עבודת קודש.

יעקב כץ: ולא להגיד אני לא מאמין אלא להגיד אני כן מאמין.

יעקב כץ: להגיד אנחנו כן רואים בזה ערך.

יעקב כץ: וידיים מיובלות ועבודה עם הלבוש הזה הוא הלבוש הכי יפה והכי נקי כאשר אדם הולך עם בגדי עבודה.

יעקב כץ: אני אומר לכם, אני אעזור לכם אם אתם תעזרו לי.

יעקב כץ: בכל כוחי ובכל לבבי.

יעקב כץ: אתם לא יכולים בלעדי לדחוף את הנקודה להוסיף היום כמות של עובדים זרים כי אף אחד לא ישמע לכם.

יעקב כץ: כי החבורה שיושבת שם היא אטומה.

יעקב כץ: אבל מי שעוד יכול לפתוח להם את העסק עם המקל זה אני.

יעקב כץ: אני אעזור לכם אם אתם תסייעו לי.

יעקב כץ: אני רוצה את הפתיחות שראיתי במערכת הממשלתית.

יעקב כץ: זה אמנם לקח זמן אבל את הרצון לפתוח את הקורסים, כאשר אודי ענפי הגיע אליי לא היתה לו אף שערה לבנה על הראש, במשך שנה כל השיער הלבין לו.

יעקב כץ: זה רק בגלל הצער שלו שהוא לא רואה פועלים יהודים בתוך המערכת.

יעקב כץ: אני רוצה בנקודה הזאת שאנחנו נראה את עצמנו כחטיבה אחת למאבק הזה.

יעקב כץ: יש לנו בארץ היום כבר 6 מיליון יהודים.

יעקב כץ: עולים הרבה עולים חדשים.

יעקב כץ: יש יותר ויותר הבנה שלהרוויח כסף זה דבר טוב.

יעקב כץ: אני רואה אצלנו חבר'ה בוגרי צבא, בוגרי אוניברסיטאות שרואים בעבודת הכפיים ערך ואת הדבר הזה אתם כקבלנים הראשונים שצריכים לשדר שאנחנו רוצים את הישראלים.

יעקב כץ: מאמינים בכם, יש ערך לעבודה שלכם, עבודה שלכם יותר נקייה, יותר טובה.

יעקב כץ: אתם לא סותמים את הצינורות, אתם לא מורידים החבל למטה ומרביצים להם, אתם לא מתעללים ואתם לא אוהבים אותם.

יעקב כץ: יש הרבה שעובדים והם לא כל כך אוהבים אותנו.

יעקב כץ: את הדבר הזה צריך לפתח.

יעקב כץ: לכן הרחבתי קצת בהקדמה הזאת כדי לומר לכם אני ער למה שתגידו לי, כצל'ה זה לא מעשי כרגע, ועד שנספק עובדים, ואפילו אם נפתח עכשיו נניח מאה קורסים זה ייקח שנתיים עד שיהיו מספיק אנשים, ואם מתוכם יעזבו בגלל שקשה להם ושליש יעזבו בגלל שמתעללים בהם, והשקענו והשקענו, אנחנו נלך עקב בצד אגודל.

יעקב כץ: המאמץ להסתייע בעובדים זרים ואני יודע שזה עיקר הבעיה שלכם היום, כדי לבוא לממשלה ולהגיד, עוד 15 אלף או 20 אלף או 30 אלף עובדים כדי שהענף הזה לא יקרוס, כי אני צופה שהוא יקרוס אם לא יהיה מי שיעבוד.

יעקב כץ: לא מספיק לשווק קרקעות.

יעקב כץ: את זה אמרתי לשר אטיאס.

יעקב כץ: מצד אחד ראש הממשלה מקפיא את הבנייה בירושלים, מקפיא את הבנייה ביהודה ושומרון, מקפיא את הבנייה בטורקיה, וגם לא נותנים את האפשרות להביא פועלים.

יעקב כץ: נתניהו מסודר.

יעקב כץ: יש לו בית בקיסריה ויש לו בית בירושלים.

יעקב כץ: אוי לו לדור שאתה פרנסתו, ממה הם ניזונים ואיך הם מתפרנסים?

יעקב כץ: פה אני אצטרך את העזרה שלכם.

יעקב כץ: לכן קראתי לקבלנים לפה כי שמעתי שמועות שאתם חפצים מאוד בידיים עובדות.

יעקב כץ: רק אתם רוצים יותר ביטחון ויותר אמונה.

יעקב כץ: אז הנה אתם.

יעקב כץ: אחר כך אני אתן לכם את הטלפון שלי להטריד אותי יום ולילה.

יעקב כץ: אבל אתם תצטרכו גם לעזור לי שתהיו פתוחים יותר לעבודה עברית ולקבלה של פועלים ישראלים ושל חבר'ה בוגרי צבא.

אמיר בקיש: אני סמנכ"ל תפעול בחברת א.

אמיר בקיש: דורי.

אמיר בקיש: אנחנו מעסיקים עובדים ישראלים מהתוכנית.

אמיר בקיש: יש לנו כבר חמישה.

אמיר בקיש: חלקם עובדים בעבודות רטובות, יש שניים שכבר קצת התקדמו.

אמיר בקיש: השיחות שלנו כקבלנים בינינו לבין עצמנו, כולנו רוצים שיהיו לנו פועלים ישראלים.

אמיר בקיש: יש לי היום 300 עובדים זרים בחברה.

אמיר בקיש: הלוואי, מחר אני מוכן להחליף אותם ב-300 ישראלים.

אמיר בקיש: הלוואי.

אמיר בקיש: זה חלום של כל אחד מאיתנו.

אמיר בקיש: אנחנו נשמח להעסיק יוצאי צבא ישראלים.

יעקב כץ: יש עכשיו 30 חבר'ה שעומדים לסיים את הקורס בעוד חודשיים וחצי בעבודות רטובות.

יעקב כץ: הם גיבורים, חזקים, באים מיחידות קרביות.

אמיר בקיש: אנחנו נקלוט אותם בשמחה.

אמיר בקיש: נקלוט מכל קורס.

אמיר בקיש: אני התחייבתי ואני אקלוט.

אמיר בקיש: יש לי הערה אחת.

אמיר בקיש: עד אז, עד שיהיו 300 עובדים ישראלים האלה אנחנו חייבים זרים.

אמיר בקיש: אחרת לא יהיה להם איפה לעבוד לעובדים הישראלים האלה.

אמיר בקיש: אנחנו צריכים בין 8000 ל-10000 עובדים זרים כדי שהענף הזה יתקיים.

אמיר בקיש: אם בסוף כולם יוחלפו כולנו פה נשמח.

יעקב כץ: נחתום על אמנה.

יעקב כץ: נעשה אחד מול אחד.

אמיר בקיש: אבל זה לא אחד מול אחד ביום הראשון כי הוא צריך ללמוד את העבודה.

יעקב כץ: אני הצעתי בכנסת שחברי הכנסת יצאו פעם בחודש לעבודות רטובות בבית יאיר.

יעקב כץ: אני בגילוי נאות, קניתי פה דירה באזור בית יאיר באחת מקבוצות הרכישה פה.

יעקב כץ: אם הייתי יודע שהוא לא רוצה להעסיק ישראלים הייתי מבטל את הקנייה.

רן רידניק: אני ממשרד האוצר.

רן רידניק: כמו שאמר כבוד היושב ראש התוכניות לעידוד תעסוקת ישראלים בענף הבנייה, בטח במקצועות הרטובים, משרד האוצר והממשלה רואים בכך חשיבות רבה גם מטעמים כלכליים וכאלה וגם מטעמים של דחיקת עובדים זרים.

רן רידניק: עכשיו בשביל ליצור תוכניות טובות כאלה שיענו על כל צרכי כוח האדם שאני מניח שהם רבים של הקבלנים יש צורך בכמה מדרגים.

רן רידניק: אחד, יצירת מערך הכשרה שיתאים לצרכי השוק, שיתוף פעולה.

רן רידניק: שתיים, גיוס של אנשים מתאימים שיסכימו לעבוד בענף הזה.

רן רידניק: שלוש, מחויבות של אותם קבלנים לקלוט את העובדים.

רן רידניק: תמיד טוענים שישראלים לא מתאימים לעבוד הענף הזה וזו הבעיה העיקרית, לכן צריך עובדים זרים.

רן רידניק: כך נטען בעבר.

רן רידניק: היום אנחנו במצב שונה.

רן רידניק: יש ישראלים.

רן רידניק: לפי מה שאני קורא במסמך של המ.מ.מ.

רן רידניק: יש טיפה בעיה במחויבות של קבלנים לקלוט אותם.

רן רידניק: כל עוד יהיה מצב של עובדים זרים שעובדים שעות ארוכות יותר ובשכר נוח יותר ובתנאים פחות טובים.

הערת ביניים: הם לא עובדים בשכר נוח יותר

יעקב כץ: אני מבקש מהאוצר להתייחס לגופם של דברים.

יעקב כץ: אל תחלק ציונים.

יעקב כץ: זו לא הנקודה כרגע.

יעקב כץ: אנחנו עכשיו, יש פה שאלה, ואני רואה את זה על פניהם של הקבלנים, אני לא אתן להם מנוחה כי אני אזמין אותם עוד פעם, עד שפה תיחתם אמנה שהם קולטים את כל העובדים שלנו פה, כולם יתחייבו, אני מבטיח לך.

יעקב כץ: אבל אם כל הקבלנים יתחייבו לקלוט את כל בוגרי הקורסים שלנו ותהיה פה התחייבות, אני מתחייב, אני כחבר כנסת ואני אקח איתי עוד חבר כנסת ונלך מקבלן לקבלן, לא ניתן לו מנוחה עד שהוא יתחייב כלפי כל עם ישראל כולו, זה יפורסם בעיתונים שהם מוכנים לקלוט.

יעקב כץ: אבל יש להם היום בעיה שעד שהקורסים האלה ייגמרו ורק אז נוכל להעמיד ישראלים בכמות מספקת אולי בעוד שנה, שנתיים, שלוש, מה עושים עד אז?

יעקב כץ: האם תהיה נכונות של האוצר להשפיע על ממשלת ישראל שבמידה ויתברר שכתוצאה מכך שמחר 40% מהעובדים הזרים ייעלמו מהשטח והענף יקרוס, האם יוכלו לשקול את הדבר מחדש ולהאריך את השהות של 6000 או 7000 עובדים שהם מינימום של מינימום כדי להחזיק את המשק הישראלי במצב סביר בצמוד לאמנה עם הקבלנים שהם מתחייבים לקלוט כל עובד ישראלי?

רן רידניק: התשובה לשאלתך כבוד היושב ראש, אנחנו חושבים שכל עוד יהיו העובדים הזרים לא יתרחש שינוי מהותי בענף, לא יעלה שכר העובדים הישראלים, שזה אמור להיות הקטליסט של כניסה של המוני ישראלים.

רן רידניק: אנחנו חושבים שהמתווה, החל מיולי יהיו 5000 ישראלים, עובדים זרים בענף הבנייה זה ידוע מראש, זה לא משהו חדש.

רן רידניק: אנחנו חושבים שזה הכיוון הנכון שצריך ללכת אליו.

רן רידניק: במקביל תוכניות לעידוד תעסוקת ישראלים בענף הזה ואנחנו מאוד פתוחים להיזון חוזר מהקבלנים.

רן רידניק: אנחנו נפגשים היום עם מנכ"ל התאחדות הקבלנים, מאוחר יותר.

רן רידניק: נשמח לשמוע פידבק.

רן רידניק: אנחנו גמישים בהיבט הזה של תוכניות טובות יותר, התאמות אחרות.

רן רידניק: אנחנו מאוד פתוחים לנושא הזה של תעסוקת ישראלים לא במתווה של הגדלת היקף העובדים הזרים גם לא לשנה שנתיים.

יעקב כץ: זאת אומרת שאצלכם יש עקשנות חד משמעית שאני רואה גם אצל אייל גבאי שהמתווה הזה שנקבע שבעוד שנה שנתיים לא יהיה פה אף עובד זר בתחום הבנייה.

רן רידניק: אני לא יודע אם זה עקשנות.

יעקב כץ: לא.

יעקב כץ: אני אומר.

יעקב כץ: יש תוכנית ממשלתית שב-2012 אנחנו לא רואים פה עובדים זרים.

יעקב כץ: זה נכון?

גלעד נתן: כן.

יעקב כץ: אנחנו בסופו של יום, אני אמרתי להם, הם יצטרכו להעסיק ישראלים.

יעקב כץ: אלא שיש שתי דרכים בחינוך.

יעקב כץ: אנחנו למדנו אצל רש"י, הוא אמר, "חנוך לנער על פי דרכו".

יעקב כץ: יש הורים שמשתמשים במקל.

יעקב כץ: הם לוקחים את המקל ואת כל הילדים מחנכים באותה דרך.

יעקב כץ: ההצעה שלי ואני גם דיברתי עם אייל גבאי.

יעקב כץ: אני מבקש שתשקלו את זה.

יעקב כץ: אני אומר כך, המהלך הזה של הוצאת העובדים הזרים עד 2012 להערכתי יכול להביא להתמשכות תהליך הבנייה, במקום 25 חודש 30 חודש שזה נעשה היום מסיבות כאלה ואחרות, גם נגיע ל-40 חודש ואפילו 50 חודש של זמן בנייה.

יעקב כץ: גם ככה המצב בישראל הוא מצב קטסטרופאלי מבחינת היכולת של מדינת ישראל להעמיד את כמות היחידות.

יעקב כץ: כמות היחידות הריקות הולכת ופוחתת.

יעקב כץ: אם באמריקה יש 8 מיליון בתים ריקים פה נשארו 8000 או 12 אלף בתים ריקים.

יעקב כץ: מחירי הדיור מאמירים למחירים אסטרונומיים.

יעקב כץ: גם אי אפשר יהיה לבנות את מה שמדינת ישראל תשווק.

יעקב כץ: בייחוד שעכשיו הולכים לפתוח את עיר הבה"דים, ועיר הבה"דים תשאב לתוכה בעיקר אנשים בעלי רשות ביטחונית לעבוד, לא כל אחד יוכל לעבוד שמה, לא כל ערבי יוכל להיכנס לשטח שמה ויצטרכו לבדוק כל אחד שנכנס אם הוא מתאים לעבוד שם.

יעקב כץ: אני בטוח שבאוצר כמו בניהול כספי של משפחה, אתה לא אומר לאשתך, זהו זה , דולר ליום יש לך, אי אפשר.

יעקב כץ: זה לא הולך ככה בהתנהלות היום.

יעקב כץ: בלוב עוד חיים ככה.

יעקב כץ: במדינה מתוקנת מדברים.

יעקב כץ: ההצעה שלי, ובאו לפה הרבה קבלנים שרובם ככולם שבעי הבטחות, יש להם חוסר אמון.

יעקב כץ: אני מאמין גדול שאפשר להגיע לאמנה בין הממשלה לבין איגוד הקבלנים לבין הקבלנים לעבודה טובה יותר אם אתם תהיו מוכנים, ואת זה אני מבקש ממך להעביר הלאה, להיות פתוחים יותר וגמישים יותר.

יעקב כץ: זה לא יבוא בהנפת חרב על הראש ולהגיד לקבלנים, ממחר אתם קורסים.

יעקב כץ: אצל הציבור הערבי זה הולך לפי גלים.

יעקב כץ: המרחק בין החרמה של מוצרים ישראלים ביש"ע להחרמת מוצרים ישראלים בתוככי הקו הירוק או להחרמה של קבלנים עוברת בשנייה אחד.

יעקב כץ: מספיק שיקום ראאד סלח ויגיד פועלים ערבים לא יעבדו יותר אצל יהודים ואז לא יהיה מי שיעבוד.

יעקב כץ: הכשרת הישראלים לוקחת זמן.

יעקב כץ: צריך לבנות את האלטרנטיבה לאט לאט.

יעקב כץ: אני רוצה שתענה לי על השאלה הזאת מדוע העקשנות וחוסר הנכונות לשבת ולבדוק מול אמנה, מול התחייבות, לעומת כל פועל קולטים 3 ישראלים, לא משנה, אבל תעבדו עם משהו חכם, עם משהו בונה, עם משהו יצירתי, לא משהו אגרסיבי.

יעקב כץ: מאיפה זה נובע?

קרן טרנר: אני רכזת עובדים זרים באגף התקציבים.

קרן טרנר: אני קצת מופתעת מכך שמדברים על קשיחות בעוד המתווה הפוחת הזה היה ידוע לקבלנים והוא היה תוך הידברות איתם.

קרן טרנר: זאת אומרת זה לא היה אמור להיות כך אבל אנחנו מיתנו את ההפחתה כדי ללכת לקראת הקבלנים.

קרן טרנר: אם כל פעם אנחנו נבוא ואת ה-deadline הזה נרחיק לא יהיו לך עובדים ישראלים.

יעקב כץ: אבל פה יש דבר חדש.

יעקב כץ: הנה פתחנו קורס לא מזמן.

יעקב כץ: אם נעשה הסכם שכל קבלן יתחייב.

יעקב כץ: אתה רוצה להגיד מה יקרה כתוצאה מכך שבעוד שנתיים לא יהיה פה אף פועל סיני.

יעקב כץ: קרן, אני לא מדבר עכשיו על דברים היפותטיים.

יעקב כץ: אני רוצה לשמוע עכשיו במעשה.

יעקב כץ: יש בעיה.

יעקב כץ: מה קורה כתוצאה מכך, אני רוצה שהאוצר ישמע כדי שלא יגידו אחר כך לא ידענו, כי זו לא נקודה של משא ומתן ביניכם, זה לא דבר פרטי, זה לא עסק שלך איתו, זה עסק עם עם ישראל.

יעקב כץ: עם ישראל צריך לדעת למה אין בתים, למה העסק קורס.

יעקב כץ: מה קורה כתוצאה מכך ש-6000 או -7000 פועלים סינים לא יהיו פה יותר?

אלי אביסרור: אני יושב ראש של הארגון בבאר שבע בנגב.

אלי אביסרור: לפני 5-7 שנים בנו בניין ב-12 חודשים.

אלי אביסרור: היום בונים במשך 30 חודש.

אלי אביסרור: התקורות האלה באופן אוטמטי מייקרות את הדירה.

אלי אביסרור: במקום להוזיל הדירה מתייקרת.

קרן טרנר: הכול בגלל עובדים זרים?

אלי אביסרור: בגלל שהעובדים מתמעטים.

אלי אביסרור: אצלי בחברה אני מעסיק קבוצה של ישראלים ואנחנו צמאים לעוד הרבה כאלה, אבל הם אינם.

אלי אביסרור: ברגע שאתם מצמצמים תהליך הבנייה ייקח 40 חודש.

אלי אביסרור: במקום לבנות 40 אלף דירות בשנה נוכל לבנות רק 15 אלף יחידות דיור.

אלי אביסרור: וזה ילך ויתכווץ וכך מחירי הדירות יקפצו למעלה וזה לא יהיה בהישג יד של האזרח לקנות דירה.

אלי אביסרור: אנחנו רוצים עובדים ישראלים, אדרבא, אבל תביאו אותם.

אלי אביסרור: מי שפישל, כמו שאת אומרת, אני מסכים עם ההערה שלך.

אלי אביסרור: הרי לפני כמה שנים התקבלה ההחלטה.

יעקב כץ: האם אתה כקבלן תהיה מוכן לחתום על התחייבות שכל העובדים שגומרים בבאר שבע את הקורס אתה תקלוט אותם?

אלי אביסרור: כן.

אלי אביסרור: בבאר שבע, ביום חמישי היה כנס שנתי והתאספנו סביב אייל שלו.

יעקב כץ: אני שואל אם תהיה מוכן לחתום על אמנה כאן בכנסת, אצלי בוועדה לבעיות העובדים הזרים?

יעקב כץ: אביסרור חותם, אני מתחייב כלפי מדינת ישראל שכל הלומדים בקורס שייפתח בבאר שבע בעזרת השם בתאריך 25 ביוני, זה ייגמר בספטמבר, סוף ספטמבר, ראש השנה, אני אבוא לפתיחה של הקורס ואני בא לסיום הקורס, אתה יושב לידי, אתה לוקח אחד אחד, נותן לו בגדי עבודה ואתה מקבל אותו לעבודה.

אבי אביסרור: כן.

אבי אביסרור: כן.

מתן גילת: אני מבנק ישראל.

מתן גילת: סך הכול אנחנו אומרים שאנחנו רוצים להעסיק ישראלים יותר ויותר.

מתן גילת: יש כניסה משמעותית של ישראלים לאורך השנים בעיקר בקרב המגזר הערבי.

מתן גילת: אנחנו יכולים להגיד שאנחנו לא אוהבים אותם במיוחד אבל זה לא משנה את העובדה שהאנשים האלה נכנסים לענף הבניין בצורה רצינית.

מתן גילת: הטענה שאין עובדים ישראלים שמוכנים להיכנס לעבודות הרטובות היא לא נכונה.

מתן גילת: יש עובדים ישראלים, הם נכנסים, הם ערבים ישראלים אבל הם נכנסים לעבודות.

מתן גילת: ב-7 השנים האחרונות נכנסו לפחות 15 אלף עובדים ישראלים כאלה וההיצע עוד קיים, יש עוד אפשרות.

מתן גילת: בקשר לנתונים על שכר לעובדים זרים.

מתן גילת: הנתונים היום מראים הוא יותר משכר של עובדים זרים.

יעקב כץ: זה לא נוגע כהוא זה ברצון שלנו להכניס עובדים ישראלים יהודים.

יעקב כץ: לפי מידע שיש לנו העובד הערבי הישראלי בעבודות הרטובות פה מקבל סכומים מסוימים לחודש.

יעקב כץ: באירופה הוא מקבל 400 יורו לשבוע ולא 400 שקל.

מתן גילת: עובדים זרים מקבלים אכן שכר יותר גבוה מעובדים ישראלים פר שעת עבודה, אין ספק בזה.

מתן גילת: אבל העובדים הישראלים מקבלים שכר שהוא נמוך פר שעת עבודה.

מתן גילת: אנחנו רואים מהנתונים האחרונים שעובד ישראלי בעבודות הרטובות לפני כל התמיכות, אם יש, מקבל סדר גודל של 5000 שקל לחודש.

מתן גילת: באופן כללי, לא במסגרת התוכנית.

מתן גילת: אתם מוסיפים ואין לנו מילה רעה על זה.

מתן גילת: אבל שכר הבסיס הזה שעובדים שלא נמצאים במסגרת התוכנית זה שכר שהוא נמוך מאוד ביחס למה שמקבלים לעבודות האלה במקומות מקבילים בעולם.

מתן גילת: ברוב מדינות העולם שאנחנו שואפים להשתוות אליהן מקבלים שכר שהוא הרבה יותר גבוה.

יעקב כץ: איך אתה מתייחס לטענה של אלי אביסרור שפעם לקח 12 חודש לבנות יחידת דיור?

קריאה: ב-2002 כשהיו הכי הרבה עובדים זרים זה לקח 7 חודשים יותר מהיום.

מתן גילת: הנתונים האלה נכונים אבל טווח הזמן הוא אחר.

קריאה: ב-91 בנינו בניינים ב-10 חודשים.

מתן גילת: זה לפני 20 שנה.

יעקב כץ: ללא ספק ועל זה אין מחלוקת גילת , ככה לפחות הקבלנים אומרים וככה הנתונים שאני קיבלתי, אתה צריך להתמודד עם הנתונים, אומר לך קבלן אני בניתי ב-10 חודשים.

מתן גילת: ב-91 לא היו פה כמעט עובדים זרים.

מתן גילת: אם תרשה לי כבוד היושב ראש, התקופה של שנות התשעים היא לא בדיוק התקופה המייצגת למשך זמן של בנייה.

מתן גילת: אם נבחן את הדברים נראה שסך הכול תקופת הזמן נשארה די קבועה מלבד הירידה המשמעותית שקרתה בשנות התשעים.

מתן גילת: בכל מקרה, כיוון שגודל הדירות קצת יותר גדול היום מאשר בתקופות שעברו סך הכול אם זמן הבנייה נשאר קבוע אז למטר רבוע אנחנו בונים קצת יותר מהר.

יעקב כץ: אני רוצה לשאול את השאלה בכנסת ישראל, מה יקרה אם מחר כמו שהיה ב-36-39 השביתה הגדולה או כמו שעכשיו הערבי ם באזור מסוים מחרימים תוצרת ישראלית וזה הולך ומתפשט, מחר כתוצאה מגורמים שונים נעמוד במצב שערבים יחרימו עבודה, לא יהיו מוכנים לעבוד תחת קבלנים ישראלים.

יעקב כץ: יגידו רק אצל קבלנים ערבים.

יעקב כץ: היום בניגוד להסכמים, הסכמי פריס ודברים כאלה, אבו מאזן יחד עם פייאד שורפים תוצרת ישראלית ממעלה אדומים.

יעקב כץ: יש גם מי שתומך בהם באיחוד האירופי.

יעקב כץ: מחר יבואו ויגידו, רק מי שעובד אצל ערבי, קרי מוסלמי, הוא רשאי לעבוד, את האחרים צריכים להחרים.

יעקב כץ: איפה תמצא את עצמך?

יעקב כץ: התלות הזאת, למרות שמדובר באזרחים ישראלים הם יכולים להיות מחר משונאינו.

יעקב כץ: גם קרה שאום אל פאחם נסגרה ואזורים נסגרו לחודשים.

יעקב כץ: אנחנו צריכים להיות ערוכים שקבלנים ישכרו את שירותיהם של אנשים נאמנים, הכי נאמנים.

יעקב כץ: אתם צריכים להיות מודעים לנושא הזה.

יעקב כץ: אתה מעסיק עובדים זרים?

יורם ביטון: אני מעסיק עובדים זרים וגם המון המון ישראלים.

אודי ענפי: אבל לא בתוכנית.

אודי ענפי: הוא לא היה מוכן לקלוט מהתוכנית.

יורם ביטון: אודי אתה אומר דברים לא פיירים.

יורם ביטון: הייתי בתוכנית קודמת, הבטחתם שתעשו.

יורם ביטון: היו תוכניות קודמות.

יורם ביטון: אני רוצה להבהיר את הנקודה למה אני לא מעסיק בתוכנית כרגע.

יורם ביטון: היו תוכניות קודמות.

יורם ביטון: הבטיחו הבטחות, העסקתי קרוב ל-60 עובדים, שילמתי ממיטב כספי, וכאשר הגיע רגע האמת והיו צריכים לשלם לי לא שילמו לי אגורה.

יורם ביטון: הפסדתי מאות אלפי שקלים כנגד זה.

יורם ביטון: אמרתי לו שאם תהיה לי התחייבות אישית שלו, הוא יגיד לך את זה.

יורם ביטון: אמרתי לו, תן לי התחייבות אישית שתשלם את מה שאתה אומר, אין לי שום בעיה להעסיק.

יעקב כץ: היום, אודי, זה מסודר?

אודי ענפי: היום יש הסכמים.

אודי ענפי: היום אנחנו במצב אחר.

אודי ענפי: היום אפשר להתחייב לתת את מה שכתוב.

אודי ענפי: אני ביקשתי שהוא יבוא כי זה חשוב לשמוע גם את העניין.

אודי ענפי: יש פה כמה מנהלי חברות שהזמנו אותם כדי לברר את העניין.

יעקב כץ: מבחינתי התנהגות הממשלה וההחלטה החד המשמעית שלא לאפשר את עבודתם של העובדים הזרים ולוותר על 7000 העובדים הזרים העובדים כיום היא בעייתית.

יעקב כץ: זו לא החלטה אחראית.

יעקב כץ: תקום עכשיו ותאמר את דבריך.

יעקב כץ: ואחר כך נחשוב איך לסגור את זה.

יעקב כץ: דבר.

יורם ביטון: אני אומר שתי מילים רק בנושא השכר.

יורם ביטון: אותנו הקבלנים מציירים כתאבי בצע.

יורם ביטון: אז אם אנחנו כאלה איך פתאום אנחנו מוכנים לשלם לעובד זר משהו כמו 14 אלף שקל בחודש?

יורם ביטון: אני משלם לעובד זר כי עובד ישראלי לא יכול בכלל להגיע לעבוד.

יורם ביטון: אז הנושא של השכר הוא לא issue.

יורם ביטון: פשוט אין אנשים שמעוניינים לבוא לעבוד.

מתן גילת: ה-issue הוא השכר לישראלים.

יורם ביטון: מעבר לכך שאין עובדים ישראלים, מסביב לאותם עובדים זרים, יש לנו מנהלי עבודה שהם ישראלים יהודים, יש לנו מפעילים שהם ישראלים יהודים, יש לנו מהנדסים שהם יהודים, יש לנו מנופאים שהם ישראלים יהודים וגם ישראלים ערבים.

יעקב כץ: כמה עובדים זרים אתה מעסיק היום?

יורם ביטון: כמעט 450 עובדים.

יעקב כץ: מתי הם יצטרכו ללכת?

יורם ביטון: עוד שבועיים.

יורם ביטון: עוד שבועיים גירוש.

יורם ביטון: מאתיים בעוד שבועיים.

דוברת: ב-30 ליוני המדינה החליטה על מנת להגיע למכסה של 5000 לגרש מראש 40% מהעובדים הזרים הנמצאים פה.

דוברת: אלא מה?

דוברת: ב-1 ליולי, במקום להשאיר כאן 5000 עובדים זרים לכאורה, יישארו כאן 4082 עובדים זרים.

דוברת: כי המדינה מגרשת אפילו מעבר למה שהיא קבעה לעצמה.

דוברת: הפעם הבאה שיגרשו זה בסוף השנה ב-31 לדצמבר.

דוברת: אז זה אמור לרדת לאלפיים.

דוברת: נשארים 2000 עד סוף 2011 ובסוף 2011 לא יישארו עובדים זרים.

דוברת: אני רוצה להוסיף נקודה אבסורדית.

דוברת: רק לא מזמן הוכיחו דווקא במשרד האוצר והתמ"ת שכן יש צורך בעובדים זרים.

דוברת: היה לא מזמן את ההיתר הזה שנתנו לחברה "שפיר" שלכאורה הם מומחים, לכאורה הם עובדים בתעשייה כי הם קיבלו משכורות של התעשייה ומסתבר בכלל שהמומחים שאמורים להפעיל את ה-TBM המכונה הכל כך גדולה הזאת, אולי צריכים 30-45 איש מכונה ממחושבת.

דוברת: אז אני שואלת את עצמי אם כל עובדי המנהרות שהם עובדי בניין פשוטים באים על תקן של מומחים, מקבלים משכורת של תעשייה ולא בתנאים שלנו, אז יש צורך בעובדים זרים.

דוברת: אז איך יכול להיות שמגרשים אותם?

יעקב כץ: ההערכה שלכם באוצר שאחרי שה-6000 האלה יגורשו או יפונו או יסיימו את תפקידם פה מערכת הבנייה תסתדר?

קרן טרנר: יעסיקו עובדים ישראלים.

יורם ביטון: מכל חתך הגיל שלך את מכירה מישהו שעובד בבניין?

יורם ביטון: אחד?

יורם ביטון: שאת יכולה להגיד?

יעקב כץ: הלוא אמרו את הדבר הזה גם כשהיו 70 אלף וזה ירד ל-60 אלף.

יעקב כץ: אמרו שתהיה קטסטרופה וזה ירד ל-40 אלף.

יעקב כץ: אחר כך זה ירד ל-30 אלף.

יעקב כץ: אחר כך זה ירד לעשרת אלפים.

יעקב כץ: וזה ירד לחמשת אלפים.

יעקב כץ: אז מה?

יעקב כץ: אחרי שירדו 75 אלף עוד חמשת אלפים זו הבעיה?

טל הרשקוביץ: אני מנכ"ל חברת בנייה תדהר.

טל הרשקוביץ: אנחנו יזמנו עוד לפני אודי להכניס עובדים ישראלים.

טל הרשקוביץ: 60 עובדים החזקנו ושילמנו הרבה כסף ועלויות ובונוסים והכול.

טל הרשקוביץ: מיזם שדי נכשל מאלף ואחת סיבות שהציגו פה.

טל הרשקוביץ: אודי עושה עבודה חשובה.

טל הרשקוביץ: אנחנו לוקחים עובדים מאודי, לקחנו, אנחנו לוקחים ונמשיך לקחת.

טל הרשקוביץ: אבל זה ייקח זמן ועד שהעובדים האלה ייכנסו באמת, יהיו מקצועיים זה ייקח זמן.

טל הרשקוביץ: היום אנחנו עובדים בשיטות מתועשות וזה לוקח זמן להכניס עובדים וגם כאשר הם נכנסים רק אחרי שנה או שנתיים הם מצליחים לעמוד בתפוקה ובדרישה.

טל הרשקוביץ: היום אנחנו מעסיקים שני עובדים מאודי, ולוקחים עובדים נוספים, ויש לנו עובדים שהיו מאודי אבל היום הם כבר אצלנו מנהלים.

טל הרשקוביץ: אנחנו רוצים והלוואי וכולם יהיו ישראלים.

טל הרשקוביץ: אבל זה ייקח לא שנה גם לא שנתיים.

טל הרשקוביץ: אנחנו בחברת תדהר יצקנו שלד בחודש האחרון ללמעלה ממאתיים דירות בפתח תקווה, ברחובות, בנתניה, עבור כמה יזמים, עבורנו.

טל הרשקוביץ: למעלה ממאתיים דירות, סדר גודל של 16 עובדים זרים שיוצקים כמעט 20 דירות בחודש.

טל הרשקוביץ: עכשיו אני בא לאודי ואומר לו, אני משלם לעובדים האלה בונוסים, תמריצים.

טל הרשקוביץ: העובדים הזרים מרוויחים יותר מהמנהלים שלי.

טל הרשקוביץ: אני אומר לאודי, אני מוכן לשלם כפול ופי שלוש.

טל הרשקוביץ: אם מחר בבוקר תביא לי לא 16, תביא לי 30 שיעשו את אותן 20 דירות בחודש.

טל הרשקוביץ: אבל אין לאודי.

טל הרשקוביץ: אני רוצה לעזור לאודי.

טל הרשקוביץ: אני אישית הלכתי לקורסים של אודי.

יעקב כץ: מה עם ערבים ישראלים?

טל הרשקוביץ: גם ערבים ישראלים שלא רגילים לשיטות מתועשות, שרגילים לבנות וילות בבלוקים בשיטות ישנות, משלם הרבה ומוכן לשלם שיעשו את אותן 200 דירות.

יעקב כץ: מה תעשה כאשר העובדים הזרים יעזבו?

טל הרשקוביץ: אז אני אומר, אני בחודש הבא לא איצק 200 דירות.

טל הרשקוביץ: בחודש הבא כנראה איצק רק 150 דירות.

טל הרשקוביץ: אני כבר העליתי את המחירים.

טל הרשקוביץ: היזמים שלי שבונים עכשיו בפתח תקווה כבר לוקחים מחיר אחר.

טל הרשקוביץ: דיברת גם על עבודה עברית.

טל הרשקוביץ: אני אתמול נכנסתי לאינטרנט רשמתי "בועת נדל"ן".

טל הרשקוביץ: מה קיבלתי מהטוקבקים?

טל הרשקוביץ: זוג צעיר שיורד לקנדה, זוג צעיר שיורד לאפריקה, זוג צעיר שמחפש דירה בניו יורק.

טל הרשקוביץ: זה מה שקיבלתי בטוקבקים.

טל הרשקוביץ: לא עבודה ישראלית.

טל הרשקוביץ: עבודה ישראלית בניו יורק קיבלתי.

יעקב כץ: אתם מהאוצר, רק תאשרו לי אם אני אומר דברים נכונים.

יעקב כץ: ממוצע הדירות בשנה האחרונה, ממוצע של 17%-18% לשנה, הממוצע בעלייה במחירי הדירות הממוצע השנתי.

יעקב כץ: 19%.

יעקב כץ: אני רק שואל שאלה של נתונים.

יעקב כץ: תגידו לי נתון בירושלים, 12 חודש מאשתקד להיום, עלה ב-19% אחוז?

רן רידניק: היתה עליה במחירי הדירות.

יעקב כץ: עלה בתל אביב ב-31%?

יעקב כץ: מה כמות הדירות הריקות שעומדות היום בארץ למכירה?

רן רידניק: אני לא יודע.

רן רידניק: המלאי יורד.

יעקב כץ: בכמה הוא יורד באחוזים כל שנה?

דובר: הוא ירד משמעותית בשנתיים שלוש האחרונות.

יעקב כץ: כשבא קבלן ואומר, אם אין לי פועלים זה ייקח יותר זמן לבנות את הבניינים.

יעקב כץ: יהיה פחות היצע, המחירים ימשיכו לטוס כלפי מעלה.

יעקב כץ: זו מציאות שלוקח כך וכך חודשים לבנות היום, זו מציאות שהמחירים מאמירים וזו מציאות שהעובדים הולכים ופוחתים.

יעקב כץ: אומר הקבלן...

קרן טרנר: הוא בעל אינטרס כמובן.

יעקב כץ: אנחנו לא קומוניסטים.

יעקב כץ: אנחנו מדינה דמוקרטית פתוחה.

יעקב כץ: כולם הם בעלי אינטרסים.

יעקב כץ: אני רוצה משפחה טובה, עניי עירך קודמים, אני רוצה לקנות בגד יפה, מה יש?

יעקב כץ: זה לא רע.

יעקב כץ: אנחנו לא קומוניסטים, אנחנו לא בסין, אנחנו לא חסידי מאו צה טונג.

יעקב כץ: אדם רוצה לחיות בצורה נורמאלית.

יעקב כץ: זה לגיטימי.

יעקב כץ: כמה שיותר כסף שירוויח.

יעקב כץ: גם לי יש תחנות דלק.

יעקב כץ: אני גם אוהב להרוויח.

יעקב כץ: מה יש?

יעקב כץ: למה לא?

יעקב כץ: אבל אני אומר מותר שאדם ירצה להרוויח.

יעקב כץ: אנחנו לא קומוניסטים.

יעקב כץ: וזה טוב שקבלנים רוצים להרוויח.

יעקב כץ: אנחנו בעד זה שיהיה להם הרבה כסף.

יעקב כץ: יהיה להם הרבה כסף אז הם יבנו יותר, ישקיעו יותר, ישלמו יותר מס הכנסה, והמדינה תפרח.

יעקב כץ: כשעומד בן אדם ואומר עובדות אל תגידי יש לו אינטרסים.

קרן טרנר: בשנה האחרונה עליות המחירים קרו כשלא הופחתו מספר העובדים הזרים.

יעקב כץ: אני אמרתי שירד המספר מ-75-80 אלף עובדים זרים והגיעה ל-7000 עובדים.

יעקב כץ: אפשר לשבת מהצד ולראות אבל אי אפשר להתעלם.

יעקב כץ: הוא ייתן לנו עכשיו את הנתונים של כמות הדירות.

יעקב כץ: אי אפשר להתעלם מהעובדה שמחירי הדירות עולים.

קרן טרנר: זה הביקושים.

קרן טרנר: זה לאו דווקא עובדים זרים.

קרן טרנר: אתם אומרים תנו לו עוד עובדים זרים.

יעקב כץ: לי יש מגמה שלפחות בקורסים ואני דורש שמוטי יפתח כמה שיותר יחד עם אודי, בכמויות אדירות, שתהיה התחייבות של הקבלנים הישראלים לקלוט אותם.

יעקב כץ: אני רוצה לראות אלפים ועשרות אלפים נכנסים לעבודה.

יעקב כץ: אם אני הייתי ראש הממשלה ומנהל דיון ושומע קבלן שאומר שאני אוכל לגמור את הבנייה של 150 דירות במקום 200, ולא רק הוא, כל הקבלנים יבנו פחות, זאת אומרת שכמות הדירות תלך ותפחת, זאת אומרת שמחיר הדירות ילך ויעלה, והאדם הצעיר שרוצה לקנות היום דירה, אם הוא לא מיליונר הוא לא יראה דירה בחיים שלו.

טל הרשקוביץ: אפשר לראות בשנה האחרונה שהעלו את האגרות על העובדים הזרים שהם חלק קטן ממחיר הדירה, מדד הבנייה באותם חודשיים עלה בשני אחוז.

טל הרשקוביץ: רק בגלל זה.

אריה זילברברג: אנחנו כל הזמן מוצפים בנתונים של משרד האוצר.

אריה זילברברג: אנחנו ביקשנו לערוך עבודה רצינית.

אריה זילברברג: ביקשנו מפרופסור ספיבק לבדוק את הנתונים של האוצר.

אריה זילברברג: ואני הייתי שמח אם הוועדה היתה נותנת לפרופ' ספיבק להציג את הדברים.

פרופ' אביה ספיבק: אני הייתי רוצה לדבר בעניין המחירים.

פרופ' אביה ספיבק: יש עבודה מקצועית של בנק ישראל מה הגורמים לעליית מחירי הדירות.

פרופ' אביה ספיבק: אחד הגורמים לעליית מחירי הדירות זה הקטנה במלאי של הדירות.

פרופ' אביה ספיבק: היחס בין מלאי הדירות לאוכלוסייה שהלך וקטן.

פרופ' אביה ספיבק: שר השיכון אמר את זה אתמול בכנס, משרד השיכון אומר את זה כל הזמן.

פרופ' אביה ספיבק: בישראל נוספים מדי שנה 40 אלף בתי אב ובונים 30 אלף דירות.

פרופ' אביה ספיבק: חוץ מזה מוכרים עוד 5000 דירות לתושבים זרים.

פרופ' אביה ספיבק: אז יש מחסור של לפחות עשרת אלפים בשנה שהולך ומצטבר ועכשיו המחסור הזה הוא 80 אלף או מאה אלף דירות.

פרופ' אביה ספיבק: היחס בין מלאי הדירות לעומת ביקוש האוכלוסייה זה אחד המשתנים שמסבירים באופן מקצועי, דוח בנק ישראל, את עליית מחירי הדירות.

פרופ' אביה ספיבק: יש עוד גורמים שמסבירים זאת.

פרופ' אביה ספיבק: עכשיו, ענף הבנייה היום לפי הבדיקה שלנו יכול לבנות 30 אלף דירות בשנה.

פרופ' אביה ספיבק: מה שצריך זה 40 אלף דירות.

פרופ' אביה ספיבק: זה מה שאנחנו קוראים בכלכלה גורמי היסוד לעליית המחירים.

פרופ' אביה ספיבק: גורמים יסודיים.

פרופ' אביה ספיבק: זה נכון שיש גורמים נוספים, יש את הריבית הנמוכה של בנק ישראל.

פרופ' אביה ספיבק: מה שצריך זה לאפשר ליותר עובדים, זרים או פלשתינאים, או ישראלים.

פרופ' אביה ספיבק: הישראלים מצטרפים לאט לאט במשורה.

פרופ' אביה ספיבק: אתה שואל איך הם מסתדרים היום?

פרופ' אביה ספיבק: התשובה היא, הם מסתדרים ובונים 30 אלף דירות אבל השוק צריך 40 אלף דירות.

פרופ' אביה ספיבק: הם מסתדרים בקושי.

פרופ' אביה ספיבק: הם מעבירים את מעט העובדים הזרים ממקום למקום וזמן הבנייה מתארך.

פרופ' אביה ספיבק: צריך לומר פה בהקשר הזה לגבי המדיניות – הפחתת מספר העובדים הזרים בבנייה זו היתה מדיניות מאוד מוצלחת.

פרופ' אביה ספיבק: זה ירד מ-70-80 אלף ל-7000 עובדים.

פרופ' אביה ספיבק: בעקבות המדיניות הזאת נכנסו עובדים ישראלים לענף הבנייה.

פרופ' אביה ספיבק: אבל מי שנכנס, רובם ככולם, הם עובדים בעבודות יבשות.

פרופ' אביה ספיבק: בעבודות רטובות זו בעיה.

פרופ' אביה ספיבק: ופונקצית הייצור היא בפרופורציות קבועות.

פרופ' אביה ספיבק: על כל אחד שעובד בעבודות רטובות צריך 3 בעבודות יבשות.

פרופ' אביה ספיבק: זה המצב.

פרופ' אביה ספיבק: לכן אי אפשר יהיה להמשיך כך.

פרופ' אביה ספיבק: המצב כרגע הוא בשווי משקל לא טוב אפילו עם כמות העובדים הזרים הקיימת.

פרופ' אביה ספיבק: צריך יותר עובדים זרים.

פרופ' אביה ספיבק: זה נכון שהפתרון של העובדים הזרים הוא לא פתרון אידיאלי מבחינה חברתית.

פרופ' אביה ספיבק: אבל זה לא משהו שאפשר לפתור תוך יום.

פרופ' אביה ספיבק: המספרים שאודי ענפי מדבר עליהם זה באידיאל.

פרופ' אביה ספיבק: מדובר על מאות בודדות בשנה והענף צריך אלפים.

יעקב כץ: הדברים ברורים.

יעקב כץ: ידידיי מהאוצר יש מחלוקת שבונים רק 30 אלף דירות במקום 40 אלף דירות?

יעקב כץ: את זה אמר שר השיכון והוא הנציג הממשלתי.

יעקב כץ: הוא אמר בין 40 אלף ל-45 אלף.

יעקב כץ: וכששאלתי אותו מה עם ה-15 אלף הנותרים?

יעקב כץ: הוא אמר, אותם לא הבאנו בחשבון.

יעקב כץ: בתל אביב כתוצאה מכך שנכנסות כמויות גדולות מאוד של מהגרי עבודה לא ניתן להשיג היום דירות כי העלו את מחירי הדירות שמה לשמיים.

יעקב כץ: שאלה, פרופסור ספיבק, אתה חולק על כך שבונים 30 אלף במקום 40 אלף דירות כי זה מה שאמר שר השיכון?

פרופ' אביה ספיבק: אין מחלוקת.

פרופ' אביה ספיבק: זה 34 אלף דירות.

יעקב כץ: יש מחלוקת שכמות הדירות הריקות הולכת ומתמעטת?

יעקב כץ: לא.

יעקב כץ: יש מחלוקת שהמחירים עולים לשמיים?

יעקב כץ: אין מחלוקת.

יעקב כץ: עכשיו נחפש את הסיבות.

יעקב כץ: תקשיבו לפרופסור ספיבק שמסביר מבחינה הגיונית שאחד הפרמטרים לכך שמחירי הדירות עולים שאין מי שיבנה.

פרופ' אביה  ספיבק: יש הרי עניין של צוואר בקבוק.

פרופ' אביה  ספיבק: יגידו לך אנשים בצדק צוואר הבקבוק עד היום היה קרקע.

פרופ' אביה  ספיבק: צוואר הבקבוק של הקרקע התאים לצוואר הבקבוק של העובדים הזרים.

פרופ' אביה  ספיבק: לא היו מספיק קרקעות לבנייה ולא היו מספיק עובדים זרים.

פרופ' אביה  ספיבק: שני הדברים התאימו זה לזה.

פרופ' אביה  ספיבק: כלומר אם אתה משווק קרקעות ל-30 אלף דירות בשנה יש לך עובדים ל-30 אלף בשנה, הכול נראה בסדר.

פרופ' אביה  ספיבק: אלא מה, שהמדיניות הממשלתית עכשיו היא לנסות בכל מחיר להגדיל את הכמות של הקרקעות.

פרופ' אביה  ספיבק: עכשיו ברגע שתגדיל את כמות הקרקע, כמות העובדים הזרים שיש היום לא תספיק.

פרופ' אביה  ספיבק: כיום הם בשיווי משקל של 30 אלף ואני אומר זה מתאים לזה שלא היו קרקעות בעשור האחרון.

פרופ' אביה  ספיבק: עכשיו אם הולכים ופותחים את הקרקעות אפילו אם היו משאירים את העובדים הזרים בכמות הנוכחית זה לא היה מספיק.

פרופ' אביה  ספיבק: אם באותו זמן גם מקטינים את כמות העובדים הזרים אז אי אפשר לקרוא לזה בשום שם אחר אלא שיד ימין לא יודעת מה שיד שמאל עושה.

יעקב כץ: היא אומרת, אני מוציאה לך את העובדים הזרים ואומר נציג בנק ישראל, אבל יש 15 אלף או 20 אלף עובדים ערבים שהוכשרו לעבודה.

יעקב כץ: למה לא תכניס אותם במקומם?

יעקב כץ: תענה תשובה לשאלה הזו.

פרופ' אביה ספיבק: התשובה היא מאוד פשוטה.

פרופ' אביה ספיבק: בניתוח כלכלי שהוא קירוב ראשון בלי עדיין להסתכל על המציאות אומרים את הדבר הבא, יהיו לנו פחות עובדים זרים, אנחנו נייקר אותם וכולם פה בחדר מסכימים שייקרו אותם, כתוצאה מזה שייקרו אותם, יש פה הרי כלים שלובים, יבואו העובדים הישראלים שמוכנים לעבוד בשביל 500 שקל ליום כי זה מה שהם מרוויחים בערך.

פרופ' אביה ספיבק: אלא מה?

פרופ' אביה ספיבק: מסתבר שהעובדים הישראלים לא מגיעים.

פרופ' אביה ספיבק: יש להם הנחה שאומרים, השוק יעבוד.

פרופ' אביה ספיבק: המחיר יעלה, השכר יעלה ויגיעו עוד אנשים.

פרופ' אביה ספיבק: אלא מה?

פרופ' אביה ספיבק: שאנחנו כבר בתוך האקספרימנט.

פרופ' אביה ספיבק: בשנים האחרונות השכר כל הזמן עולה.

פרופ' אביה ספיבק: גם הצליחו לייקר אותם, גם מפני שהענף הזה הוא מאוד מאוד מוסדר והטילו עוד אגרות, המחיר עלה.

פרופ' אביה ספיבק: משלמים לישראלים 500 שקל ליום ומעלה.

קרן טרנר: בנק ישראל טוען שזה 5000 בחודש.

יעקב כץ: מויאל בבקשה.

יצחק מויאל: אני לא יודע מאיפה פרופסור ספיבק לקח את הנתון של 500 שקל ליום לעובדים ישראלים.

יצחק מויאל: יכול להיות שזה ממוצע של עבודה שכוללת הרבה שעות נוספות.

יצחק מויאל: הסכם העבודה הקיבוצי בענף הבניין אומר דברים אחרים בשביל זה שיננו אותו.

יצחק מויאל: צריך לדעת על מי מדובר.

יצחק מויאל: אם אני מבין טוב את מהות הדיון פה בוועדה מדובר על בעיית המקצועות הרטובים ובמקצועות הרטובים לא משלמים 500 שקל ליום.

יעקב כץ: אולי נשמע מהקבלנים.

יעקב כץ: כמה אתם משלמים?

יוסי דלויה: אני מאזור הדרום.

יוסי דלויה: אני קבלן חוזי.

יוסי דלויה: לא בונה הרבה בתים אבל אני קבלן חוזי.

יוסי דלויה: אני רוצה לברך את האדון מויאל ואת אודי ענפי שהם רוצים להעסיק עובדים ישראלים.

יוסי דלויה: וזו המטרה.

יוסי דלויה: אנחנו עובדים בתעשייה.

יוסי דלויה: אסור לנו להעסיק בדואים או עובדים זרים.

יוסי דלויה: מותר לנו להעסיק רק יהודים מבחינה ביטחונית.

יוסי דלויה: כל מפעל שמייצא משהו לחוץ לארץ אסור לו להכניס עובדים בדואים או עובדים זרים.

יוסי דלויה: אם לא יהיו מאות ואלפי יהודים ישראלים שיוכשרו לעבודה אנחנו נסגור את המדינה ואין לנו מה לעשות.

יעקב כץ: כמה אתה משלם לטיח ליום לעובד ישראלי?

יוסי דלויה: מעל 500 שקל.

יוסי דלויה: עובד ישראלי שעובד בבניין מתמקצע.

יוסי דלויה: הוא בא לעבוד שנה שנתיים ותו לא.

יוסי דלויה: צריך לגייס כל הזמן אנשים.

יעקב כץ: כמה אתה משלם לעובד ישראלי?

אמיר בקיש: בשכר של עובדים ישראלים צריך לעשות אבחנה.

אמיר בקיש: יש עובדי כוח אדם ערבים ישראלים שמרוויחים פחות מעובדים זרים, בין 35 ל-45 שקל לשעה.

אמיר בקיש: זה תלוי אם הוא מקצועי.

אמיר בקיש: אני מדבר על עובד פשוט.

אמיר בקיש: יש עובדים שאני משלם להם גם 50 ו-60 שקל אם זה עובד מקצועי.

אמיר בקיש: אם זה אינסטלטור למשל.

יעקב כץ: בעבודה רטובה, טייחות, רצפות, כמה אתה משלם לשעה?

אמיר בקיש: על עבודות רטובות בין 50-60 שקלים לשעה.

יעקב כץ: בשביל עבודה רטובה בחוץ השלדית כמה אתה משלם לשעה לעובד ישראלי?

אמיר בקיש: אין עובד ישראלי בשלד.

אמיר בקיש: אני משלם לחמישה ישראלים שישנם 9000 שקל לחודש.

אמיר בקיש: ואני משלם על עבודות רטובות הכי פשוטות 50 שקלים לשעה.

אמיר בקיש: עובד ישראלי ערבי שעושה את העבודה הכי פשוטה, רק לנקות אני אשלם לו בין 35 ל-45 שקלים לשעה.

יעקב כץ: אם אני אבקש מכם שתעבירו לי תלושי משכורת דוגמה?

אמיר בקיש: אין לי בעיה.

יעקב כץ: אני רוצה לדעת כמה ישראלי מקבל כטייח, רצף?

אמיר בקיש: רצף ישראלי המינימום של המינימום בעבודה הכי פשוטה לוקח 50 שקל לשעה.

אמיר בקיש: זה יכול לעלות 60, 70 וגם מאה בעבודת ריצוף מסובכת.

אמיר בקיש: זה מה שאני משלם.

יעקב כץ: אני רוצה לשמוע את פרופסור ספיבק.

פרופ' אביה ספיבק: אני רוצה לומר משהו לגבי הנתונים של הענף.

פרופ' אביה ספיבק: נתוני הענף אינם פשוטים בלשון המעטה.

פרופ' אביה ספיבק: יש פה בעיה גדולה כאשר אנחנו מסתכלים ומנסים להבין מה קורה ואנחנו מעמתים את השטח מול נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

פרופ' אביה ספיבק: הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה היא גוף שאני מאוד מעריך אבל הלשכה לא עשתה עבודה ספציפית עבור סקטור הבנייה.

פרופ' אביה ספיבק: סקטור הבנייה הוא חלק ממאגר שלם שהיא מתעסקת בו.

פרופ' אביה ספיבק: לכן דבר אחר דבר, כאשר אתה נכנס לפירוט של הלשכה ואתה מסתכל האם אפשר לסמוך על המספרים שלה, אתה יוצא בהרגשה לא טובה וכשאתה מדבר עם אנשי הלשכה הם אומרים, נכון יש לנו בעיה.

פרופ' אביה ספיבק: זה מתחיל ממספר העובדים הזרים הלא חוקיים בענף הבנייה שמדווחים ללשכה שזה סדר גודל של 20-25 אלף שאפילו הם מודים שאין לזה שום קשר למציאות אבל זה עדיין מתפרסם.

פרופ' אביה ספיבק: זה ממשיך במספר הבנאים שלכאורה גדל מאוד בשנים האחרונות אבל בגלל שיש בעיה בסיווג חלק מהבנאים עברו מעבודות רטובות לעבודות יבשות, לגבס וכן הלאה.

פרופ' אביה ספיבק: איפה שאתה מסתכל יש בעיה.

פרופ' אביה ספיבק: יש סיבה למה הדבר הזה קורה.

פרופ' אביה ספיבק: עכשיו יש בעיה דומה עם נתוני שכר.

פרופ' אביה ספיבק: ומה הבעיה?

פרופ' אביה ספיבק: בענף הבנייה אף עובד של עבודות רטובות לא עובד לפי שעה.

פרופ' אביה ספיבק: כולם עובדים לפי קבלנות.

פרופ' אביה ספיבק: הסינים פועלים בקבוצה והישראלים פועלים בקבוצה והערבים פועלים בקבוצה והם גומרים קומה ב-3 שבועות ומקבלים בונוס עבור סיום הקומה.

פרופ' אביה ספיבק: לכן השכר שלהם שידווח ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה או השכר שיהיה לפי ההסכם הקיבוצי זה רק שכר בסיס, זה שכר מינימום, אבל יש להם בונוסים וכן הלאה.

פרופ' אביה ספיבק: אנחנו הסתכלנו על הנתונים של העובדים הזרים אצל הקבלנים, הוצאנו תלושים וראינו את המרכיב של הבונוסים.

פרופ' אביה ספיבק: זה דברים פנטסטיים.

פרופ' אביה ספיבק: אנשים יכולים להגיע ל-15 אלף שקל בחודש.

פרופ' אביה ספיבק: זאת אומרת 4900 לעובד עבודה רטובה זה לא נשמע לנו.

יעקב כץ: אני רוצה להגיע לשתי נקודות.

יעקב כץ: אתה מסכים לכך שמדינת ישראל בכל מקרה חייבת להיערך לקליטת עובדים ישראלים, בוגרי צבא, יהודים שנאמנים שיכולים להיכנס לכל מקום.

יעקב כץ: בזה אין ספק.

יעקב כץ: אתה גם חושב שהעובדה שיסתלקו מפה 6000 העובדים האחרונים לפי התוכנית הממשלתית זה יביא לנזק, לעליית מחירים נוספת בעלות הבנייה ובמחיר הסופי לצרכן.

פרופ' אביה ספיבק: זה יביא לנזק גדול מאוד ברגע שישתחרר צוואר הבקבוק של הקרקעות.

פרופ' אביה ספיבק: התוכניות של המדינה לא יצאו לפועל.

פרופ' אביה ספיבק: אבל אפילו בלי שחרור קרקעות מה שאתה תראה זה מנופים עומדים מושבתים, פועלים בעבודות היבשות מפוטרים.

פרופ' אביה ספיבק: בענף הבנייה הקבלנים רגילים לשנות את הכמות שהם מייצרים.

פרופ' אביה ספיבק: כשיש שפל הם מייצרים פחות.

פרופ' אביה ספיבק: התיקון בענף הבנייה, וזה מאוד חשוב, אני מקווה שכל הכלכלנים פה מהאוצר ומבנק ישראל מקשיבים, התיקון בענף הבנייה לא קורה דרך מחירים אלא הוא קורה דרך כמויות.

פרופ' אביה ספיבק: כאשר אין להם עובדים הם לא יעלו את המשכורת של העובדים אלא הם פשוט יבנו פחות.

פרופ' אביה ספיבק: זה מה שיקרה.

רונן פידל: אני מתייחס למה שאמר טל מתדהר.

רונן פידל: אנחנו היינו שותפים למיזם של העסקת עובדים ישראלים.

רונן פידל: העסקנו ומעסיקים עשרות ישראלים, גם במיזם וגם ללא קשר למיזם.

יעקב כץ: אני התחייבתי בכל קורס בוגרי צבא בפתיחה של הקורס, נתתי לכולם את כרטיס הביקור שלי, אמרתי תרשמו את הפלאפון שלי.

יעקב כץ: אמרתי, כל בחור שמסיים את הקורס באחריותי מקבל עבודה.

יעקב כץ: ואני אומר פה לקבלנים כל בחור שיהיה בוגר צבא שיסיים את הקורס אני מתחייב לקחת אחד, אחד.

יעקב כץ: אני אלווה אותו.

יעקב כץ: נראה אתכם לא קולטים את הבחורים האלה.

יעקב כץ: אלה המתוקים שלנו, אתם תקלטו את כולם.

יעקב כץ: לא יעזור לכם.

רונן פידל: אני מזמין אותך ואת קרן לסיור.

יעקב כץ: גם אתה מבנק ישראל תצטרף?

רונן פידל: כל עובד ישראלי בעבודות רטובות עולה לנו למעלה מ-12 אלף שקל בחודש.

רונן פידל: עם ההסכם הקיבוצי והכול.

רונן פידל: אבל אם ביולי יצאו מפה אלפיים עובדים זרים מנופים יעמדו.

רונן פידל: מנופים ביולי אוגוסט יעמדו.

יעקב כץ: זאת אומרת זה יגרום לפיטורים של אנשים.

יעקב כץ: אני מבקש שתרשמו את זה לעצמכם בגדר "אין עונשין אלא מזהירין".

יצחק גורביץ: ההערה המרכזית היא שאנחנו מתייחסים כרגע לעובדים הזרים בענף הבנייה כאשר הם 8000 מתוך 70 אלף עובדים שיש בענף הבנייה.

יצחק גורביץ: אין התייחסות לכניסה של ישראלים לענף החקלאות ששמה יש מכסה שתרד ל-18 אלף שהיא אי אפשר לשנות אותה כי ישראלים לא יכולים להתלכלך בחקלאות, וכמובן ישראלים כאשר יש 40 אלף בסיעוד לא יכולים לעסוק בזה כי השכר שם גם כך הוא גבוה ואנחנו נפגע בכולם.

יצחק גורביץ: זאת אומרת אותם 8000 עובדים זרים בענף הבנייה שמשמשים את הבסיס לכל יתר הדברים אולי הקבועים, מבחינה זאת שהם לא תלויים בסגר או במצב ביטחוני, הם אלה שישנו את מצב השכר במשק ישראל.

יצחק גורביץ: זאת אומרת עליהם צריך להתמקד.

יצחק גורביץ: לא צריך להתמקד בסוגית החקלאות, לא בסוגית הסיעוד.

יצחק גורביץ: רק על ה-8000 העובדים הללו.

יצחק גורביץ: במדינה מתוקנת לא מופיעה השאלה כמה עובדים זרים וכמה אגרות נטיל עליהם וכולי אלא האם יש בעיה לגבי זוגות צעירים במדינה?

יצחק גורביץ: האם יש בעיה בענף הבנייה?

יצחק גורביץ: ואם כן יש בעיה אז המדינה היתה צריכה להירתם עם תוכניות שלה, עם מחויבות של הקבלנים, אגב הקבלנים מממנים חלק מהתוכניות האלו, ויוצרים פתרון.

יצחק גורביץ: לא יכולים לבוא אנשים ולומר, השכר יעלה עכשיו, אנחנו נטיס שכר גבוה כי ישראלים בטח יגיעו.

יצחק גורביץ: אגב עברנו כבר את אותם שקלים שפרופסור אקשטיין ציין.

יצחק גורביץ: עברנו מזמן.

יצחק גורביץ: הוא קבע שמעבר ל-40 ומשהו שקל, 70 אלף יגיעו לענף הבנייה.

יצחק גורביץ: לא הגיעו.

יצחק גורביץ: מה לעשות?

יצחק גורביץ: לא קראו את העבודה שלו.

יצחק גורביץ: אם היו קוראים את העבודה היו באים.

יצחק גורביץ: כרגע אנחנו מתמקדים על אלה והמדינה לא עושה כלום.

יצחק גורביץ: אין לה בתי ספר להכשרה.

יצחק גורביץ: היא לא מאתרת אוכלוסיות רלוונטיות.

יצחק גורביץ: הכול מוטל על הקבלנים.

יצחק גורביץ: מדובר בכסף שלנו.

יצחק גורביץ: וזה גם שיתוף פעולה עם משרד הביטחון.

יעקב כץ: ברגע שפתחנו קורס שמעורבים בו האוצר והתמ"ת וההסתדרות, זו המדינה.

יעקב כץ: אנחנו כולנו מדינה.

יעקב כץ: אז תראה את זה בעין טובה.

יעקב כץ: התחלתם, המתחיל במצווה אומרים לו גמור.

יעקב כץ: הנה יושב פה איש משרד הביטחון, הוא השקיע בזה לילות כימים, הוא איש מדינה.

יעקב כץ: יושב פה איש האוצר שבא לישיבה שהיה מאוד רוצה לראות מאות אלפי ישראלים בענף.

יעקב כץ: אנחנו נבקש מהאוצר וזו בקשה שלי.

יעקב כץ: כיוון שמדובר באנשים ציונים לאומים, אוהבי הארץ, ואני לא חושב שהם אינטרסנטים כי מדובר על כמות קטנה מאוד של עובדים זרים שנשארה פה.

יעקב כץ: צריך לעשות עוד פעם חושבים.

יעקב כץ: כי יש נכונות גדולה לקלוט ישראלים.

יעקב כץ: אני לא אתן מנוחה למשרד התמ"ת אלא לפתוח עוד ועוד קורסים.

יעקב כץ: אני לא אתן מנוחה לקבלנים ואנחנו נקלוט ישראלים עם אודי ועם אחרים.

יעקב כץ: מה שאני מבקש מכם, תגידו, שמענו, בואו נחשוב.

יעקב כץ: הלוא מדובר פה במערכת שהיא מרכזית למשק הישראלי.

יעקב כץ: הנתונים היום בתחום הזה הם נתונים זוועתיים.

יעקב כץ: משום שאם אדם רוצה לקנות דירה בירושלים הוא צריך להיות מיליונר.

יעקב כץ: אם אדם רוצה לשכור דירה בירושלים הוא צריך להיות מיליונר.

יעקב כץ: לי יש בן שיש לו דירה בירושלים.

יעקב כץ: היה בסיירת מטכ"ל.

יעקב כץ: הוא חכם.

יעקב כץ: הלך וקנה איכשהו דירה.

יעקב כץ: משכיר את הדירה בשביל 7000 שקל לחודש.

יעקב כץ: הוא עדיין קצין רק הוא עם ראש מהיר.

יעקב כץ: תפס את הנתונים, ראה איך שהמחירים עולים, אמר כדאי לקנות.

יעקב כץ: מקבל 7000 שקל לחודש על חנייה ודירה.

יעקב כץ: אגב הוא רועה צאן אבל הוא ידע איך לקנות דירה.

יעקב כץ: אני מספר לכם דברים אישיים.

יעקב כץ: תראו איך אני פתוח.

יעקב כץ: לאן אנחנו מגיעים?

יעקב כץ: מי יכול לשלם 7000 שקל בחודש?

יעקב כץ: אני סטיתי קצת מהדיון רק כדי שנחשוב, שנחשוב.

יעקב כץ: להיות עם לב טוב.

יעקב כץ: מותר להביא הצעה לתיקון המצב.

יעקב כץ: מדובר על כמות קטנה של עובדים זרים שנשארה 6000 או 700 אנשים.

יעקב כץ: צריך לשבת עם הקבלנים ועם העובדים ולחבר אמנה שתחייב את הקבלנים שכל מי שאנחנו נכשיר יקלטו ואנחנו נעשה זאת בצורה הדרגתית.

יעקב כץ: אולי נגמור את התהליך ב-2018.

יעקב כץ: להכשיר עובדים כנגד אלה שעוזבים את השוק כדי לא לגרום לקבלנים נזק.

קרן טרנר: המתווה הפוחת הוסכם איתנו לפני כמה חודשים.

קרן טרנר: התאחדות הקבלנים סיכמה איתנו על מתווה פוחת חדש.

קרן טרנר: אתה מציע, בואו תסכמו.

יעקב כץ: מה המתווה החדש?

יצחק גורביץ: לגבי המתווה הפוחת.

יצחק גורביץ: הנושא הזה נחתם בשנת 2006 כאלטרנטיבה שאם לא היינו מסכימים לזה לא היה גם, ואז היתה הסכמה ומי שהיה בעניין יודע שבתוך הבית היה בנושא הזה ויכוח.

יצחק גורביץ: על הרקע הזה התפלגה בזמנו התאחדות הקבלנים.

יצחק גורביץ: כי אנשים ראו שיש איום להפסיק עם זה לגמרי או מתווה פוחת.

יצחק גורביץ: מה שהיה מתחייב זה שהגורמים שמובילים את התכנון במשק היו מזהים את הבעיות, היו יושבים איתנו ופותרים אותן ולא מכתיבים ולא כופים עלינו אגרות והיטלים כדי להגיע לאיזשהו פתרון כלכלי רצוי.

יצחק גורביץ: אנחנו ישבנו פה וכל נתון שניתן על ידי הקבלנים, באו אנשים שיש להם רקע בניהול ואמרו, לא.

יצחק גורביץ: הנתונים לא נכונים.

יצחק גורביץ: זאת אומרת, מה שאנחנו מציגים זה לא נכון.

יצחק גורביץ: מה שמוצג שמה שהם לא יודעים, אנחנו הרי יושבים עם הלמ"ס.

יצחק גורביץ: בין היתר אני חבר גם במועצה המייעצת של הלמ"ס.

יצחק גורביץ: הקבלנים מציגים משהו, אז לא.

יעקב כץ: אבל התוצאות?

יעקב כץ: התוצאות בשטח הן שאין דירות, שהמחירים עולים.

יצחק גורביץ: זה לא מעניין את האוצר.

יצחק גורביץ: מעניין אותם שאותם 8000 עובדים שמעליהם יש עוד 160 אלף, אותם 8000 עובדים ילכו הביתה.

יצחק גורביץ: לא משנה מי נהג המשאית, לא משנה מי האדריכל, לא משנה מי משווק את הקרקע, לא משנה מי בונה את קירות הגבס, לא את החשמל, לא את האינסטלציה.

יצחק גורביץ: אותם 8000 עובדים ילכו הבית.

יצחק גורביץ: זה מה שחשוב.

יעקב כץ: אני רוצה לשמוע את משרד השיכון

יוסי שבת: אני רוצה להציג כמה נתונים שלנו ולהדגיש אותם.

יוסי שבת: הפעילות בענף הבנייה בהיקף של 30 אלף יחידות דיור זה מה שהיה פעם.

יוסי שבת: היום בעצם יש פעילות יותר גבוהה כתוצאה מהכוחות הכלכליים.

יוסי שבת: זה שהמחירים עולים המשמעות היא שעוד לפני יש גידול בהיתרי בנייה, יש גידול בשיווק קרקעות, יש גידול בהתחלות בנייה, והמשמעות היא שמבחינת מועסקים יש צורך ביותר מועסקים.

יוסי שבת: זה לא מה שהיה כאשר הקבלנים חתמו על הסכמים בשנת 2006.

יוסי שבת: אין ספק שיש בעיה כרגע של המתווה של ירידה במכסת העובדים הזרים, והעמדה של משרד השיכון היא לא להוריד את מכסת העובדים הזרים, בטח לא בתקופה שיש גידול בפעילות ויש צורך בעוד עובדים.

יוסי שבת: את מלאי הדירות לא מכרו.

יעקב כץ: בוא תגיד לנו מה היה לפני 5 שנים, לפני 4 שנים, לפני 3 שנים, לפני שנתיים והיום.

יעקב כץ: כדי שהאוצר ישמעו וירשמו.

יוסי שבת: אני אגיד לך יותר מזה היו שתי נפילות מאוד גדולות.

יוסי שבת: הנתון האחרון שבידינו הוא 12500 פנויות למכירה.

יוסי שבת: ב-2007 היו 17 אלף, וכל הזמן זה במגמת ירידה.

יעקב כץ: לפי הקצב הזה אנחנו יכולים להיות במצב שתוך כמה שנים אנחנו נישאר בלי יחידות דיור למכירה.

יוסי שבת: הקצב הזה מסביר למה יש עליות מחירים.

יעקב כץ: אני מפנה את דברי למויאל.

יעקב כץ: שאלה.

יעקב כץ: הרי אתם מחזיקים את המדינה.

יעקב כץ: אם תרצו מחר שיישארו העובדים הם יישארו.

יעקב כץ: אם תרצו שהם ילכו, הם ילכו.

יעקב כץ: גמור איתי את העסק הזה עם הקבלנים.

יעקב כץ: הולך להיות חורבן.

יעקב כץ: שלא יהיה חורבן.

יעקב כץ: מה הבעיה?

יעקב כץ: ושאלה נוספת.

יעקב כץ: הרי בסופו של יום על כל פועל שהולך יפטרו 4 ישראלים.

יעקב כץ: רחמנא ליצלן, מה עושים עם כל הישראלים המפוטרים בעבודות היבשות?

יצחק מויאל: מדיניות ההסתדרות לגבי הנושא של העסקת עובדים זרים.

יצחק מויאל: אנחנו לא מעודדים שיהיו עובדים זרים בענף הבניין.

יצחק מויאל: אנחנו רוצים יותר ישראלים.

יצחק מויאל: אבל העובדות הן כאלה, גם בדיונים שהיו ב-2006, גם צריך להגיד את הדברים בצורה הוגנת לוועדה.

יצחק מויאל: בשנת 2006 התקבלה החלטה להקטין את מספר העובדים הזרים וההתאחדות הסכימה לזה אבל במקביל ואי אפשר לנתק את זה, היתה החלטה גם להתחיל להכשיר ישראלים לענף הבניין.

יצחק מויאל: את ההחלטה להקטין את מספר העובדים הזרים זה בוצע וממשיך להתבצע.

יצחק מויאל: לגבי הכשרת עובדים ישראלים לא שמעתי אותך בקשר לזה.

יצחק מויאל: מה עשו עם זה?

יצחק מויאל: כלום.

יצחק מויאל: רק לפני שנתיים יושב ראש ההסתדרות הגה תוכנית ביחד עם שר האוצר הקודם ויצאנו בפיילוט.

יצחק מויאל: הנתונים במשרד השיכון, בלמ"ס ובלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הנתונים הם לא מדויקים.

יצחק מויאל: אין 24 אלף עובדים זרים לא חוקיים בענף הבניין.

יצחק מויאל: זה שקר.

יצחק מויאל: אני לא יודע מאיפה מוציאים את הנתון הזה.

יצחק מויאל: למה?

יצחק מויאל: כי אף קבלן בישראל לא יכול לקחת סיכון להעסיק עובד זר אחד לא חוקי.

יצחק מויאל: זה פלילי.

יצחק מויאל: אנחנו ישבנו ועשינו תוכנית סדורה רצינית מאוד.

יצחק מויאל: בהזדמנות זו אני אומר תודה לתמ"ת, גם לאוצר שבאמת ראה שהמיזם שאנחנו הולכים עליו, ואודי נמצא פה ומוביל אותו, יש ישראלים שמוכנים לבוא לעבוד בענף הבניין.

יצחק מויאל: ופתחנו את הקורס, אני מודה לך.

יצחק מויאל: אבל יש בעיה.

יצחק מויאל: הבעיה היא שבין התוכניות ועד לביצוע יש פער.

יצחק מויאל: בפיזיקה אין חלל ריק.

יצחק מויאל: אתה לא יכול להשאיר את ענף הבניין כמו שהוא נמצא היום.

יצחק מויאל: התחלנו את התהליך.

יצחק מויאל: הוא בזחילה.

יצחק מויאל: ישבנו עם כל המעסיקים.

יצחק מויאל: חתמו עם ההסתדרות הסכם שברגע שהעובדים האלה יוכשרו יקלטו אותם לעבודה.

יעקב כץ: לזה אני מתחייב.

יעקב כץ: כל עובד שיוכשר, אני מבקש לפתוח כמה שיותר קורסים, אני אלווה עובד עובד, אני אקח איתי חברי כנסת ושרים.

יעקב כץ: אנחנו נלווה עובד עובד אל הקבלנים.

יעקב כץ: נראה קבלן אחד שלא יקבל אותם.

יעקב כץ: הם יקבלו את כולם.

יעקב כץ: הם יהיו העובדים הכי טובים.

יעקב כץ: מר מויאל, יש לקבלנים בעיה שאת ה-6000 העובדים הזרים, אם נסלק אותם היום, אנחנו נישאר בלי עובדים.

יצחק מויאל: אם האוצר או המדינה רצו לעודד יותר ישראלים, אני לא מצליח עד היום לקבל תשובה, למה נותנים לעובדים זרים יותר?

יצחק מויאל: למה מעסיק צריך לשלם יותר לעובד זר מאשר לישראלי?

יצחק מויאל: למה האגרות הן כל כך גבוהות?

יצחק מויאל: אם רוצים לתת לעובד ישראלי תפחיתו את האגרות, תפסיקו לשלם שכר יותר גבוה לעובד זר.

יצחק מויאל: עובד זר מקבל שכר יותר גבוה מישראלי אם אתה לא יודע ידידי.

קרן טרנר: כדי שתעדיף להעסיק ישראלים.

יצחק מויאל: אז אי אפשר להעדיף ישראלים.

יצחק מויאל: אז מה עושים?

יצחק מויאל: זו בדיוק הבעיה.

יצחק מויאל: העובדות הן כאלה שחייבים לקבע מכסה.

יצחק מויאל: אני לא מייצג את המעסיקים.

יצחק מויאל: הם יודעים שיש קטסטרופה היום בנושאי תחילת בנייה, מסירת דירות, לוח זמנים, בגלל שאין עובדים ישראלים, שאני בשנתיים האחרונות מנסה למצוא עובדים שרוצים לעבוד במקצועות הרטובים.

קריאה: יש צוואר בקבוק של היצע קרקעות ועובדים זרים.

קריאה: ברגע שתפתחו את היצע הקרקעות לא יהיה מי שיבנה.

קריאה: או לחילופין אם תקטינו מספר העובדים הזרים לא יהיה מי שיבנה.

קריאה: לא צריך להיות מקובעים.

יצחק מויאל: אנחנו יצאנו עם מיזם.

יצחק מויאל: אנחנו יושבים עם קבלנים.

יצחק מויאל: אני אישית יושב עם עובדים.

יעקב כץ: מה הסיכוי שתאמרו למר שטייניץ, תגידו מר שטייניץ ידידי, תן הוראה לצוות שלך, אחרי שתהיה מעין אמנה הקבלנים יתחייבו לקלוט את כל הישראלים.

קריאה: קרן אני חייב לשתף אותך.

קריאה: אני ביום חמישי נפגשתי עם אודי.

קריאה: היתה לי התלבטות.

קריאה: כי בלי עובדים זרים אני אקלוט כמות גדולה של עובדים ישראלים.

קריאה: ואם לא יהיו עובדים זרים אני אקלוט כמות קטנה של עובדים ישראלים.

קרן טרנר: היו לנו פגישות פרטניות עם נציגים שלכם.

קרן טרנר: זה לא שאנחנו לא יודעים מה קורה בשטח.

יעקב כץ: אני ישבתי אצל שטייניץ לפני שנה וחצי ועשיתי את החשבונות שפרופסור ספיבק דיבר עליהם.

יעקב כץ: עשיתי אחד ועוד אחד.

יעקב כץ: הבנתי את הדברים האלה בהבנה פשוטה.

יעקב כץ: אם אין פועלים ואין מי שיבנה אז בסופו של יום המחירים יאמירו.

יעקב כץ: הוא אמר לי, תוך חצי שנה.

יעקב כץ: כמו שאמר השר שלך כשהוא בא לתפקיד, אמר, אני משווק קרקעות, תוך חצי שנה המחירים ירדו.

יעקב כץ: אני אמרתי לו השבוע המחירים יעלו בעוד 30% ובעוד 50%.

יעקב כץ: כי המלאי עומד ואין מי שיבנה אז המחירים יעלו.

יעקב כץ: יש עניין של היצע וביקוש.

יעקב כץ: באמריקה יש להם בעיה, יש להם 8 מיליון בתים ריקים.

יעקב כץ: פה יש 12 אלף יחידות דיור ריקות.

יעקב כץ: אבל רואים את המחירים.

יעקב כץ: רואים מה שקורה בירושלים היום.

יעקב כץ: וזה בלי 15 אלף אנשים שנכנסים מדי שנה מהדרום ללא רשות וללא רישיון.

יעקב כץ: רובם באים לאזור תל אביב והם נכנסים לדירות קיימות, 8-10 לדירה.

יעקב כץ: הם לוקחים 5000 דירות.

יעקב כץ: מחירי הדירות בדרום תל אביב גם כן יאמירו, כי הם מחלקים את הדירות לכוכים ומשכירים 30 מטר לזוג.

קרן טרנר: מצד שני הם יתחילו לעבוד בבניין.

יעקב כץ: צריך לחשוב ועם לב טוב.

יצחק מויאל: אני לא מייצג לא את התאגידים ולא את הקבלנים.

יצחק מויאל: אני יודע שאם תהיה מכסה קבועה של עובדים זרים אני משוכנע שייקלטו עוד אלפי ישראלים בענף הבניין.

יצחק מויאל: אנחנו חתמנו על הסכם קיבוצי שאנחנו נפקח ונטפל בעובדים שנמצאים כאן בארץ וזה הסכם יחיד מסוגו שאנחנו נפקח שהמעסיקים יתחייבו לפעול לשלם את השכר השוויוני בניגוד למדיניות הממשלה.

יצחק מויאל: מדיניות הממשלה היא לתת יותר לעובד זר.

יצחק מויאל: הנושא עלה על שולחנו של יושב ראש ההסתדרות מר עופר עיני.

יצחק מויאל: עופר עיני מתכוון להעלות את זה בשולחן העגול.

יצחק מויאל: הוא אמר את זה לארגון המעסיקים.

יצחק מויאל: אבל זו לא דרישה שלנו שיהיו עובדים זרים.

יצחק מויאל: בגלל הצורך במקצועות הרטובים יש בעיה בקליטת עובדים ישראלים.

יעקב כץ: אני רוצה שההסכם יהיה כזה, שכמות העובדים הזרים תישמר אבל תהיה התחייבות של הקבלנים בחתימה שכל הישראלים שאנחנו מכשירים בוגרי צבא כולם כולם כאיש אחד ייקלטו בעבודה למרות שזה יעלה להם קצת.

יעקב כץ: אבל זו תהיה מהפכה.

יעקב כץ: אם הדבר הזה יהיה, בקשה שלנו לעיני, כי הוא בעצם היחידי, כרגע הוצאת הפועלים הזרים מהתחום הזה תביא לקריסת המערכת, לעליית מחירים של 30%-40%.

יצחק מויאל: כיושב ראש הסתדרות ענף הבנייה בארץ, גם כמי שמטפל בעניינים החברתיים, אני מבקש שהוועדה הזאת תמליץ גם ליושב ראש ההסתדרות וגם לשר האוצר וגם לראש הממשלה.

יצחק מויאל: לא יקרה שום אסון שההחלטה לגרש עובדים זרים תידחה בשנה או שנתיים.

יצחק מויאל: תקום ועדה שתבדוק בצורה מקצועית ורצינית במקביל לפעילות שאנחנו עושים היום בהכשרה.

יעקב כץ: התחייבות הקבלנים לא פחות חשובה ממילה של ראש הממשלה.

יעקב כץ: קבלן שלא יחתום לקבל בוגרי קורסים שהכשרנו אותם לא יקבל גם עובדים זרים.

יעקב כץ: זה יהיה התנאי.

יהורם אלבז: אני מייצג דווקא את הצד של הישראלים.

יהורם אלבז: באופן מעשי, אנחנו יצאנו לתוכנית הזאת לפני שנתיים וחצי.

יהורם אלבז: לקח לנו שנה ומשהו רק להגיע להסכמה להתחיל לפתוח את הקורסים ואז נאלצנו להקפיא את הפרויקט.

יהורם אלבז: היה עיכוב של שנה וחצי לא בגללנו .

יהורם אלבז: משרדי ממשלה עיכבו.

יהורם אלבז: צריך לגרום לכך שיקלטו כמה שיותר.

כץ: גלעד נתן המ.מ.מ.

כץ: כן גלעד.

גלעד נתן: כרגע אי אפשר לחתוך את המכסה כמו שביקשו.

גלעד נתן: נקודה שעוד יותר מדאיגה אותי שאם יחתכו את המכסה כמו שביקשו עכשיו אז יגרשו עובדים שכבר נמצאים וכבר שילמו דמי תיווך 20 אלף דולר ועוד חודשיים יכניסו לפה 3000 עובדים שישלמו כל אחד 20 אלף דולר שזה גזל שעושה לנו שם רע בעולם, שזה סחר בבני אדם ואת זה צריך למנוע.

גלעד נתן: לכן להקפיא זה מה שצריך עכשיו.

גלעד נתן: לא לוותר עכשיו ואז להוציא.

גלעד נתן: ובמקביל, אין מה לעשות, צריך לחייב קבלנים לקלוט את כל העובדים.

טל הרשקוביץ: אז איך אתה מונע את הגרוש בעוד שבועיים?

טל הרשקוביץ: אני מסכים איתך.

טל הרשקוביץ: איך אתה מונע את הגירוש?

טל הרשקוביץ: זה מיידי.

גלעד נתן: זה הממשלה מחליטה.

טל הרשקוביץ: אז מה אתה עושה בשביל שהיא תשנה החלטה?

יעקב כץ: הוא לא עושה.

יעקב כץ: הוא המ.מ.מ. ויש לו אג'נדה.

יעקב כץ: אני אומר ככה, אני מאמין לקבלנים פה שכל פועל ישראלי שמגיע אליהם הם לוקחים אותו כי ראשית הוא עולה להם פחות מפועל זר.

יעקב כץ: הרבה פחות.

יעקב כץ: אומר מויאל אני איש ההסתדרות ואני מתאמץ יום ולילה ולא מוצא.

יעקב כץ: אז אתה אומר לא נקלוט.

יעקב כץ: מה שעומד לנגד עיניי זה לא עשרת אלפים דולר ולא עשרים אלף דולר.

יעקב כץ: אותי מעניין שענף הבנייה לא יקרוס.

יעקב כץ: הקבלנים לא יבנו.

יעקב כץ: הם יבנו פחות ולישראלים במדינת ישראל לא יהיו דירות.

חיים אומן: אני מסכים שאת המכסה הקיימת להוציא אותה עכשיו.

חיים אומן: אין כרגע מי שיחליף.

חיים אומן: זה נכון גם מה שאודי ענפי אמר.

חיים אומן: במשך שנתיים וחצי עשית המון ישיבות בעצמך כדי שסוף סוף התהליך יצא לדרך.

יעקב כץ: יש כרגע 7000 עובדים זרים.

יעקב כץ: מה עושים איתם?

יעקב כץ: הם יישארו פה.

טל הרשקוביץ: מה זה יישארו?

טל הרשקוביץ: עובדים קונים כבר כרטיסים.

טל הרשקוביץ: אני מסכים לחלוטין עם מה שגלעד אמר.

טל הרשקוביץ: מאשימים אותי בדלת מסתובבת.

טל הרשקוביץ: אני לא רוצה דלת מסתובבת.

טל הרשקוביץ: תשאירו אותם פה.

יעקב כץ: הם יסכימו להישאר?

טל הרשקוביץ: הם מתים להישאר אבל אין להם ויזה.

טל הרשקוביץ: הם עובדים חוקיים.

יעקב כץ: נעשה מאמץ.

יעקב כץ: זה תלוי במויאל.

טל הרשקוביץ: תוך שבועיים מויאל לא יספיק לעשות.

טל הרשקוביץ: זה תלוי כרגע באוצר בלבד.

יעקב כץ: מילה אחת של עיני לשר האוצר, לראש הממשלה אז הם קופצים לדום כי הם צריכים את אהוד ברק בתוך העסק.

טל הרשקוביץ: אבל הצעת אלטרנטיבה לא רעה בתחילת הישיבה.

יעקב כץ: אני זמני יגיע.

יעקב כץ: יש את הקדוש ברוך הוא.

יעקב כץ: אני אמרתי, יצא אנחנו ניכנס, לא יצא, הקדוש ברוך הוא יסדר לנו עבודה.

יעקב כץ: אבל אנחנו עכשיו עוסקים בכם.

יעקב כץ: אני דואג לכם.

יעקב כץ: אני אומר, הוא צריך לדאוג שעיני ירים טלפון לראש הממשלה ויגיד לו, ידידי ראש הממשלה, המערכת הזאת קורסת, ובמקום שייקח כך וכך זמן ייקח פי שתיים זמן.

יעקב כץ: את הדבר הזה צריך לעשות.

יעקב כץ: אתה רוצה להפגיש אותי עם עיני?

יעקב כץ: היום, מחר.

יעקב כץ: אני אבוא אליו.

יצחק מויאל: רעיון נפלא.

חיים אומן: היום הממשלה מעודדת חוק לימודים חינם.

חיים אומן: אין לנו בעיה.

חיים אומן: המדינה יודעת לקלוט בכל בית ספר מי שרק רוצה ללכת ללמוד.

חיים אומן: איפה החשש שלי בסיפור פה?

חיים אומן: החשש שלי שאנחנו כמדינת ישראל לא נוכל לעמוד בזה, לא יכולים לייצר מספיק חומר גלם.

חיים אומן: אנחנו צריכים לקיים ישיבה פנימית אצלנו עם התמ"ת ולראות את האינוונטר שלנו.

חיים אומן: כמה חיילים משוחררים אנחנו היום יכולים לגייס לטובת הנושא של הבנייה?

חיים אומן: ושנית, כמה בתי ספר משרד התמ"ת יכול לספק לנו ולהוציא לנו מחזורים?

חיים אומן: מפני שאנחנו יכולים לבוא ולדבר על עבודה עברית.

חיים אומן: אני לא רואה היום שהתמ"ת מצליח לייצר מספיק בתי ספר בשביל לספק להם כוח אדם.

חיים אומן: אז על מה אנחנו מדברים פה בכלל?

חיים אומן: אנחנו מדברים על מחזור של 30 אנשים.

חיים אומן: איפה יש לי בית ספר בירושלים?

חיים אומן: יש לי בעיה.

חיים אומן: בסוף אני נותן את התשובות.

חיים אומן: לחיילים משוחררים אני נותן את התשובות.

חיים אומן: אנחנו עשינו תהליך גיוס של חיילים פה בלשכה בירושלים.

חיים אומן: באו מאות חיילים משוחררים מירושלים.

חיים אומן: אנחנו לא יכולים לתת להם פה בית ספר.

חיים אומן: רוצים להסיע אותם לתל אביב.

חיים אומן: צריך לקיים אצלך דיון.

חיים אומן: להזמין את התמ"ת, להזמין את הגורמים ולראות מה אנחנו מסוגלים לייצר.

חיים אומן: צריך לראות מה הצורך לעומת מה שאנחנו מסוגלים לייצר.

חיים אומן: אני לא רואה היום שבתי ספר של התמ"ת נפתחים.

יעקב כץ: זה נכון מה שאתה אומר אבל הדבר הזה צריך לבוא בתוכנית כוללת.

יעקב כץ: צריך יהיה לחשוב מה אנחנו מייצרים, מה מדינת ישראל משקיעה בדבר, מה ההתחייבות של הקבלנים בחתימה.

יעקב כץ: קבלן שירצה לקבל עובדים זרים יצטרך לחתום שהוא קולט עובדים ישראלים.

יעקב כץ: ואז אנחנו נצטרך לבוא לאוצר עם תוכנית גדולה יותר שהעמדה של אלפים ולא מאות בשנה, עם השקעה גדולה לעבודות האלה כאשר התחייבות הקבלנים היא לקלוט את העובדים הישראלים.

יעקב כץ: אני חושב שתהיה שמחה בנקודה הזאת ואז באופן טבעי במקום לסגור את הנושא של העובדים הזרים בשנת 2012 זה ייגמר ב-2016-2017.

יעקב כץ: אז זה יהיה יותר נורמאלי.

יעקב כץ: אבל עד אז תוכל להכשיר כמות גדולה של עובדים ישראלים כאשר תהיה התחייבות של הקבלנים בחתימה שהם קולטים אותם.

יעקב כץ: זה צריך להיעשות בצורה יותר איטית.

יעקב כץ: אני רוצה לסכם את הישיבה.

יעקב כץ: אין מחלוקת על האמרת מחירים ומצוקת הבנייה לאדם שקונה דירה היום.

יעקב כץ: אין ויכוח.

יעקב כץ: שנית, הקבלנים מתחייבים לחתום על אמנה על שולחן זה לקבל עובדים ישראלים.

רן רידניק: בוודאי שאנחנו לא מסכימים לזה.

רן רידניק: הקשבתי בסבלנות.

רן רידניק: אנחנו גם עכשיו הולכים להשיב ליוסי גורדון ולפרופסור ספיבק בפגישה אישית במשרד האוצר.

רן רידניק: עם זאת יש החלטת ממשלה.

רן רידניק: אנחנו מתכוונים ליישם אותה ואין לי ספק שבמידה והיה מתקבל העיכוב בעוד שנה אנחנו נהיה בדיוק באותה נקודה, בדיוק תגיד לנו, בואו נדחה בעוד שנה.

רן רידניק: אני מאוד אשמח שגם יוסי גורדון וגם ראשי המטות ייקחו עוד ישראלים.

רן רידניק: אין הסכמה.

יעקב כץ: הקבלנים מתחייבים לחתום על אמנה על שולחן זה.

יעקב כץ: אני אעמוד על כך שזה יהיה הדדי.

יעקב כץ: אנחנו ניאבק על העובדים הזרים במתווה מסוים שונה אבל אתם תצטרכו להתחייב על כך שכל הבחורים שאנחנו נכשיר יתקבלו לעבודה.

יעקב כץ: אודי אתה תסכם את הדברים ואנחנו נתקדם.

יעקב כץ: אנחנו גם מבקשים ממר מויאל שיסדר לי פגישה עם עיני.

חיים אומן: חסר בסיכום, תיבדק היכולת שלנו, של הממשלה, של התמ"ת כמה עובדים אנחנו מסוגלים לקצץ.

יעקב כץ: רן, אני מתחייב לך ועד היום הצלחתי בתחום הזה, שאני אביא לך גם את התחייבות הקבלנים וזה ייעשה באופן ספציפי, קבלן אחרי קבלן, מאביב ועד א.

יעקב כץ: דורי וכל האחרים.

יעקב כץ: כל קבלן יתחייב לי שכל פועל שנביא לו הוא יקלוט אותו.

יעקב כץ: אנחנו נצטרך לחשוב על תוכנית של פתיחת קורסים לאלפים ולא למאות כדי שנוכל להעמיד אלפי עובדים ישראלים בתחום הזה.

קריאה: צריך להוסיף שהשכר ההתחלתי לבעלי מקצוע בגובה של 500 שקל ליום עבודה.

ישראל אוקסנהורן: אני מדבר על בעלי מקצוע המצויים כיום ומחפשים עבודה והם כבר בעלי מקצוע ולא זקוקים לשום הכשרה.

ישראל אוקסנהורן: ההתחייבות שלהם היא 500 שקל ליום עבודה.

ישראל אוקסנהורן: אני אקח ממזכירות הוועדה את כל שמות הקבלנים.

ישראל אוקסנהורן: אני אפנה באופן אישי לכל קבלן.

ישראל אוקסנהורן: אנחנו נקיים מפגשי תעסוקה בלשכת התעסוקה.

ישראל אוקסנהורן: אנחנו נביא את האנשים לשוקת.

ישראל אוקסנהורן: יש לנו בסביבות 500 טייחים כבר עכשיו.

יעקב כץ: אני מודה לכם.

יעקב כץ: הישיבה נעולה.