ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 254, 2010-06-08 11:00

אופיר אקוניס: שלום לכולם.

אופיר אקוניס: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: על סדר-היום: הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון מס' 4) (התקן תדלוק אוטומטי כללי), התש"ע-2010.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים להתחיל את הדיון אבל האמת היא שאנחנו רוצים גם לסיים.

אופיר אקוניס: עברו 14 שנה מאז ששר התשתיות אריאל שרון הניח את התקנות האלה, שלא הגיחו לאוויר העולם.

אופיר אקוניס: זה התחיל ב-1996 ועכשיו זה בא לידי ביטוי בהצעת חוק של חבר הכנסת חרמש.

אופיר אקוניס: כבר ב-13.2 מליאת הכנסת קיבלה את ההצעה לקריאה ראשונה והוועדה מכינה הבוקר את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.

שי חרמש: ביולי אשתקד קצבו זמן למשרד התשתיות לגמור את העניין.

אופיר אקוניס: נכון.

אתי בנדלר: לכמה ימים?

שי חרמש: 90 יום.

אתי בנדלר: הם עמדו בזה.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לחתוך את ההצעה הזאת לכאן או לכאן.

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים לאשר לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חרמש, אתה רוצה להעיר משהו?

שי חרמש: לא, אני הייתי בהמתנה שזה יגיע להצבעה ואין לי הערות.

אמנון כהן: אני מצטער שלא הייתי בדיון הקודם.

אמנון כהן: אני רוצה לשמוע מאלה שמטפלים בשוק הזה, מה זה עושה לצרכן?

אמנון כהן: אני מבין שזה פותר את הבעיה של הצרכן שהוא למעשה ישים התקן אחיד והוא יכול לתדלק בכל מקום שהוא רוצה.

שי חרמש: לא, הלוואי.

לאה ורון: זאת השאלה הגדולה.

אמנון כהן: למעשה אנחנו מקבלים רכב עם דלקן ויש לנו עסקה עם איזה גוף.

אמנון כהן: לפעמים אני נוסע במקום שאין תחנת דלק כזאת ואני נאלץ לתדלק בתחנה אחרת.

אמנון כהן: אני מקווה שלכאורה זה פותר את הבעיה הזאת וסוגר את כל הקצוות.

לאה ורון: בדגשה על המילה "לכאורה".

אמנון כהן: אני לא יודע.

אמנון כהן: על פניו נשמע שזה צריך לפתור את הבעיה.

אמנון כהן: אני יודע שגופים עסקיים משאירים אשראי לחברות הדלק.

אמנון כהן: הייתי רוצה לדעת מי נותן פה את הערבות?

אתי בנדלר: לא הבנתי.

אמנון כהן: אני בעל חברה ויש לי 10 עובדים.

אמנון כהן: אני בא לחברה ועושה איתה הסכם.

אמנון כהן: עכשיו יהיה מכשיר אוניברסאלי.

אמנון כהן: העובד שלי מסתובב בכל הארץ ולא בכל המקומות יש תחנות של החברה שאיתה התקשרתי.

אמנון כהן: איך זה יעבוד בפועל כי צריך לתת ערבות וכדומה?

אמנון כהן: איך זה מתבצע?

עמיר פרץ: אתה מתכוון להתחשבנות בין חברות הדלק?

אתי בנדלר: אין שום התחשבנות בין חברות הדלק.

אתי בנדלר: הצעת החוק שונתה לגמרי.

אתי בנדלר: חבר הכנסת חרמש יוכל להתייחס.

עמיר פרץ: מה אומרת הצעת החוק היום?

אופיר אקוניס: אני רק רוצה לתקן את עצמי.

אופיר אקוניס: דיברתי על תקנות שהתקין שר התשתיות הלאומיות ב-1996.

אופיר אקוניס: הוא כמובן מונה לתפקידו ב-1996 אבל את התקנות הוא התקין ב-1998.

אופיר אקוניס: בסדר, אז קיצרנו ל-12 שנה.

אופיר אקוניס: אני כמובן צוחק.

אופיר אקוניס: זה ששר התקין תקנות ב-1998 והן לא באות לביטוי במחצית השניה של 2010, זה דבר המראה הרבה על מה קורה פה.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, זה לא היחיד, יש עוד כמה כאלה.

אמנון כהן: יש עשרות חוקים כאלה.

אמנון כהן: השאלה, איזה ביטחונות האזרח צריך לתת כתוצאה מכך שהוא משתמש במתקן אוניברסאלי, כאשר כל פעם הוא מתדלק במקום אחר?

עמיר פרץ: בוא נשמע איזו הצעה עומדת בפנינו.

עמיר פרץ: למה הגענו אחרי כל הדיונים?

שי חרמש: אמנון, מה שאמרת כרגע זה מה שרצינו ולא הגענו.

עמיר פרץ: למה הגענו?

שי חרמש: אני אסביר.

שי חרמש: הכוונה של אופיר ושלי היתה להגיע למצב שבו דלקן יתפקד כמו כרטיס אשראי.

שי חרמש: זאת אומרת, אתה יכול להיכנס לכל בנק ולמשוך את הכסף.

שי חרמש: לדאבוני זה לא המצב ועברנו פה מסע ייסורים ארוך.

שי חרמש: נאלצנו בסופו של דבר להגיע לפשרות בדרך, שאומרות את הדבר הבא: כל מה שפתרנו זאת בעיית החומרה.

שי חרמש: יש היום מכשיר שיודע לדבר עם כל התחנות.

שי חרמש: זה לא אומר שאתה יכול ללכת לכל תחנה ולתדלק.

שי חרמש: זה מזכיר מאוד את ניוד המספרים בטלפון.

שי חרמש: כלומר, הטלפונים הם טלפונים אוניברסאליים.

שי חרמש: אתה מרים טלפון לחברה איקס ומודיע לה שמעוד רבע שעה אתה בחברה אחרת.

אתי בנדלר: זה הכול ברמה של "לכאורה".

שי חרמש: יש לנו היום מכשיר אוניברסאלי אבל אין את היכולת שיש בבנקים וזאת מכמה טעמים שלגביהם שמענו פה טיעונים אין סוף.

שי חרמש: חברות הדלק השכילו לשכנע את הקהל פה שיש בעיה של ביטחונות, ערבויות, התקשרויות ועוד כהנה מרעין בישין.

שי חרמש: הצרכן הבודד, ייאמר ביושר, איננו הנשכר הגדול של העניין והוא בשוליים.

עמיר פרץ: אם אני מבין אותך נכון, בעצם אתה אומר שהכלי היחיד מבחינת התחרות, זה היכולת של לקוח גדול להתקשר לחברה ולומר לה: יש לי אצלך 100 דלקנים, או שתוריד לי עוד 5% או שאני עובר עם 100 הדלקנים שלי והדלקנים האלה יהיו טובים גם לחברה האחרת.

שי חרמש: הייתי אומר שמרצון להגיע לחוק הכספומטים הגענו לניוד מספרים.

שי חרמש: העיקרון הוא שהנגישות והניידות מגבירה את התחרותיות.

שי חרמש: החשב הכללי כבר אמר לי שבמכרז שהם מוציאים עכשיו למשק הדלק יופיע עכשיו שבעת ובמועד שבו ייכנס דלקן אוניברסאלי, הם יתבעו את זה כחלק מהתנאים לזוכה במכרז.

שי חרמש: זה לא נותן את תאוותנו בידנו.

שי חרמש: עמיר אמר בישיבה הראשונה שהיתה לפני שנה, שהוא לא יסתפק בזה והוא הולך לצעד הבא.

שי חרמש: שנינו גדלנו במפלגת מפא"י שאמרה עוד דונם ועוד עז.

שי חרמש: קודם נעבור את השלב של החומרה ונתמודד עם היעד הבא מכיוון שפה יש מתנגדים רבים גם לנושא הזה.

שי חרמש: האפשרות היא ליצור חומרה שמאפשרת שפה אחידה לכולם.

שי חרמש: אני רוצה לציין שבדרך עברנו: קניין רוחני, חוסר יכולת טכנולוגית, אין פיתרונות.

שי חרמש: היום אין בעיות של קניין רוחני, יש פיתרונות בשפע.

שי חרמש: אפשר לייצר שפע מוצרים בארץ שמייצרים את המוצר.

שי חרמש: לדאבוני, לא הגענו ליותר מזה והלוואי והיינו מגיעים.

אמנון כהן: יש לי עוד שאלה.

אמנון כהן: יש לי 10 עובדים ואני רוצה להתקשר עם חברה.

אמנון כהן: אני מתחייב לכמות ליטרים ומקבל הנחה מסוימת.

אמנון כהן: איך אני כבעל אותו גוף שעושה את ההתקשרות הזאת יכול להבטיח שאכן העובדים שלי ימלאו אצל אותו ספק?

אמנון כהן: הרי זה יהיה אוניברסאלי והוא יכול להסתובב איפה שהוא רוצה.

שי חרמש: לא, הוא יהיה חסום, אתה לא יכול.

עמיר פרץ: האוניברסאליות היחידה היא שאתה יכול לעבור מחברה לחברה.

עמיר פרץ: אתה לא תוכל לתדלק איפה שתרצה.

אמנון כהן: זה אוניברסאלי, אני יכול לתדלק בכל מקום.

שי חרמש: לא.

לאה ורון: אין תשובה לבעיה שהעלית בתחילת דבריך, דהיינו, שתוכל למלא בתחנה אחרת.

לאה ורון: תצטרך למלא בתחנות עימן יש לך הסכם.

שי חרמש: אם יש לך תחנה ספציפית שנמצאת ליד מקום מושבך, שהיא לא בחברה הזאת, אתה יכול להתקשר איתה כי המכשיר יודע לדבר איתה.

שי חרמש: יצרנו טלפון אוניברסאלי.

ישראל חסון: מר כהן, אני אעזור לך.

ישראל חסון: היום הפילוח של הדלקנים זה 3 חברות שמחזיקות קרוב ל-90% מהדלקנים.

ישראל חסון: יש שתי חברות בארץ שלא נהנות כרגע מהעניין הזה, כמו חברת דור אלון, בגלל שאין לה מספיק פיזור וכדומה.

ישראל חסון: מה המצב הזה נותן לך?

ישראל חסון: אגב, עמיר, אני רוצה לתקן אותך.

ישראל חסון: זה רלוונטי גם לשני כלי רכב.

ישראל חסון: אתה יכול לעשות מכרז חודשי שאומר: אדוני, תגיד לי כמה אתה מוכר לי החודש.

ישראל חסון: מאותו רגע אני מודיע לאנשים שלי.

ישראל חסון: אני בכלל לא צריך לדבר איתך.

ישראל חסון: סגרתי איתך מחיר, הורדת לי ב-5 אגורות?

ישראל חסון: אני אומר לעובדים שלי: כנסו עכשיו ותדלקו בתחנה הזאת.

ישראל חסון: אז אתה יוצר את התחרות האמיתית.

ישראל חסון: פה אתה מכניס עוד כמה שחקנים לא מבוטלים למשחק ואתה באמת מצמצם את הריכוזיות.

עמיר פרץ: אתה יכול לחתום על שני חוזים במקביל?

ישראל חסון: בוודאי.

ישראל חסון: אני יכול לחתום גם על חמישה.

עמיר פרץ: אני יכול להיות על חוזה של 5% הנחה באיקס ו-10% בוואי?

ישראל חסון: אתה מתדלק על השם של החברה.

ישראל חסון: אני אתן לך דוגמה אמיתית.

ישראל חסון: חברת אוטובוסים שנמצאת באזור ואדי ערה.

ישראל חסון: היא עובדת באילת, היא עובדת במטולה והיא עובדת באזור באר-שבע.

ישראל חסון: יש לה פיזור מסוים של אוטובוסים והיא רוצה לתדלק.

ישראל חסון: היא מצליחה לעשות הסכם עם "דלק" לטובת איקס מהאוטובוסים שלה שעובדים באזור שיש שם פיזור טוב והיא עושה הסכם גם עם חברה אחרת.

ישראל חסון: במידה ומשתנה משהו היא מתדלקת יותר.

עמיר פרץ: אני שאלתי משהו אחר.

עמיר פרץ: אם יש מספר אוטובוסים פה ומספר אוטובוסים שם, אפשר להתאים את הדלקן לחברה?

ישראל חסון: באוניברסאלי אתה יכול לעשות עם 4 חברות.

עמיר פרץ: אני יכול לחתום עם כל החברות והנהגים שלי יכולים לתדלק בכל תחנה?

ישראל חסון: כן.

אתי בנדלר: צריך לקחת בחשבון שאתה מתחייב לכמות ליטרים.

אתי בנדלר: ככל שהכמות שתרכוש נמוכה יותר, ההנחה נמוכה יותר.

חן בר-יוסף: לגבי השאלות של חבר הכנסת כהן, אני רוצה להגיד ששאלת חכם חצי תשובה.

חן בר-יוסף: השאלות ההדדיות מסבירות עד כמה המתווה שהלכנו עליו הוא לא אוסף של פשרות, אני חושב שהוא שביל זהב.

שי חרמש: אגב, זה אותו דבר.

חן בר-יוסף: באמת השאלה התחרותית מגיעה ממספר כיוונים.

חן בר-יוסף: אחד, מההיבט של צי הרכב.

חן בר-יוסף: ברגע שזה הופך לכרטיס אשראי, מנהל צי הרכב, שבמשא ומתן נמרץ הצליח להשיג הנחה ממספר תחנות או ממספר חברות, למעשה הוא מאבד שליטה על צי הרכב שלו והנהגים שלו מתחילים לתדלק.

חן בר-יוסף: אולי הם יתדלקו איפה שהכי נוח ונכון להם, אבל הבעלות על הרכבים בצי הרכב ומי שמשלם את החשבון בסופו של דבר הוא מנהל צי הרכב.

חן בר-יוסף: לכן אנחנו חושבים שהשליטה תהיה שלו.

חן בר-יוסף: זה גם נכון למצג התחרותי שהוא יכול להציג.

חן בר-יוסף: דהיינו, הוא בא ומקבל הנחות, לפי גדלים והיקפים מסוימים של מכירות, וברגע שיש לו בקרה על הנהגים שמשתמשים ברכבים שלו, אז יש משמעות לאוניברסאליות.

חן בר-יוסף: לגבי השאלה של הערבויות והביטחונות, אכן זאת השאלה שמסבירה למה אי-אפשר שזה יהיה אוניברסאלי מוחלט.

חן בר-יוסף: ברגע שאני נכנס לחנות ולא משאיר שם שום פרט שלי, למעט העובדה שבאתי ולקחתי כמות של מוצרים, במקרה שלנו דלק, ואין מערכת של קשרים עסקיים ביני לבין החברה שממנה לקחתי את המוצרים, לחברה אין כל וודאות שאני אבוא לשלם.

חן בר-יוסף: היא לא יודעת מי אני, מה אני, מה רמת האמינות האשראית שלי.

עמיר פרץ: זאת לא הבעיה, אתה מחזיר אותנו אחורה.

חן בר-יוסף: זה ליצור מערכת סליקה בין חברות, שהממונה על ההגבלים לא רצתה שזה יקרה.

עמיר פרץ: זה יקרה בסוף.

עמיר פרץ: זאת לא הבעיה.

עמיר פרץ: היתה פשרה אבל אל תציין את הפשרה כדבר אופטימאלי.

אופיר אקוניס: תכף נשמע את עמדת הממשלה.

חן בר-יוסף: הנקודה האחרונה שבאמת עלתה והסבירו אותה כבר והיא הנושא שאכן אפשר בו זמנית, מסיבות שונות, לחתום עם יותר מחברה אחת.

חן בר-יוסף: כל אחד לפי הפריסה שלו.

חן בר-יוסף: יכול להיות שאני רוצה לחתום עם חברה קטנה שנמצאת באזור שלי - - -

עמיר פרץ: החברה יכולה לסרב?

חן בר-יוסף: היא לא יכולה לסרב אלא בגלל שהאשראים שלך לא טובים.

חן בר-יוסף: זה כמו בכל דבר, אתה לא כופה על אדם לחתום חוזה אבל היא לא יכולה לסרב - - -

עמיר פרץ: מה רמת השקיפות בחוזים?

עמיר פרץ: נניח שחברה קבעה קריטריונים שמ-1,000 ליטרים ומעלה היא נותנת הנחה של 1% ומ-2,000 ליטרים היא נותנת הנחה של 5%.

עמיר פרץ: הקריטריונים האלה יהיו שקופים או שבעל תחנת הדלק יכול לבוא ולומר: אני לא רוצה להתעסק איתך, גם אם אתה מביא לי 10,000 ליטרים.

עמיר פרץ: היה פה דיון מאוד מרתק בכל מה שקשור ביצרני מזון.

עמיר פרץ: יצרן קוקה קולה מוכר לשופרסל במחיר יותר נמוך ממה שהוא מוכר למכולת למרות שבעל המכולת מוכנה להתחייב לסכום.

עמיר פרץ: בעל המכולת קונה בשופרסל כי זה יותר זול לו.

עמיר פרץ: מבחינה זאת, האם יש שקיפות כלשהי לקריטריונים בסיסיים?

עמיר פרץ: חן בר-יוסף נכון לעכשיו, בטיוטת הכוונות שהגשנו, אין כוונה להיכנס ליחסים המסחריים שבין החברות לבין ציי רכב.

עמיר פרץ: שניהם גופים עסקיים, זאת רמה של השפעה או התערבות ממשלתית שכרגע אנחנו לא חושבים שאנחנו צריכים להגיע אליה.

לאה ורון: לאן הגשתם את הטיוטה של התקנות?

חן בר-יוסף: עוד לא הגשנו אותה.

לאה ורון: אמרת: "בטיוטת הכוונות שהגשנו".

חן בר-יוסף: סליחה, טעות.

חן בר-יוסף: לא הגשנו.

חן בר-יוסף: אנחנו עובדים כל הזמן עם משרד המשפטים אבל נגיש בהתאם להצעה הזאת בתוך חצי שנה ואני מקווה שאף נקדים.

אופיר אקוניס: תקדימו.

אופיר אקוניס: ההליך הזה הוא מ-1998.

אופיר אקוניס: אתה ודאי לא היית שם אבל קודמך וקודמך.

אתי בנדלר: עניינה של הצעת החוק, כפי שנאמר, היא בהתקנת התקני תדלוק אוטומטיים שהם אותם התקני תדלוק שכפי שיובהר בהצעה,

אתי בנדלר: ניתן לתדלק באמצעותם בכל תחנת תדלוק שעובדת עם התקני תדלוק.

אתי בנדלר: לא כל תחנות התדלוק בנויות לזה.

אמנון כהן: זה מחייב את האזרח?

אתי בנדלר: לא מחייבים אף אדם להתקין התקן תדלוק אוטומטי במכוניתו.

שי חרמש: החוק גם לא מחייב כל אחד לקנות אוטו.

אתי בנדלר: החוק איננו מטיל חובה להתקין התקני תדלוק במכוניות.

אתי בנדלר: החוק איננו מטיל חובה על תחנת התדלוק להצטייד במכשיר שיאפשר תדלוק באמצעות אותו התקן תדלוק אוטומטי.

אתי בנדלר: החוק אומר שמכאן ואילך התקני תדלוק יהיה אחידים, כך שניתן יהיה להשתמש בהם בכל תחנת תדלוק שעובדת עם התקני תדלוק אוטומטיים.

אתי בנדלר: הממשלה מבקשת להבהיר, והדברים נאמרו מפורשות בדברי ההסבר להצעת החוק.

אתי בנדלר: הממשלה רוצה להסמיך ולשנות את הנוסח כדי שהדברים יהיו ברורים, שכמובן תנאי לכך שניתן יהיה להשתמש במכשיר תדלוק בתחנה מסוימת הוא, שיש הסכם שימוש בהתקני התדלוק האלה.

אתי בנדלר: מבקשים להוסיף את זה בסעיף ההסמכה לחוק.

אתי בנדלר: אנחנו נקרא את שני הסעיפים שיש כאן.

עמיר פרץ: יש פה איזה מינוח.

עמיר פרץ: כתוב: "ניתן לרשום את ההתקנים בין אם ההתקן שייך לה או הותקן על ידיה ובין אם לאו".

עמיר פרץ: נניח שיש לי 100 דלקנים כאלה בחברה מסוימת והם הותקנו על ידה.

עמיר פרץ: אם אני אעבור הם לא ידרשו פיצוי עבור ההתקנים שלהם?

אתי בנדלר: קודם כל, אתה בדיוק קושר אותי להערה הבאה שרציתי להעיר.

אתי בנדלר: מכאן ואילך התקני התדלוק יהיו אחידים והם לא ימנעו מעבר מחברה לחברה.

אתי בנדלר: אבל, אמרנו שצריך עדיין הסכם מסחרי לשימוש.

אתי בנדלר: יתכן שחלק מההסכם המסחרי יכלול גם סכום שיהיה צורך לשלם לחברת הדלק - - -

שי חרמש: תעברי לסלולארי.

שי חרמש: אתה חתום על חוזה ל-36 חודש, אתה קם והולך לחברה אחרת.

עמיר פרץ: לא זה מה שכתוב.

עמיר פרץ: כתוב כאן שאני בעל החברה יכול להגיד לך: סלח לי, אדוני, תביא לי את כל ה-100 דלקנים ושהוא יתקין לך.

עמיר פרץ: לא כתוב שאני אסכים למכור לך אותם ולא כתוב שאני מוכרח למכור לך אותם.

עמיר פרץ: זה רק כתוב בהסכם המסחרי, כמו שהיא אומרת.

אתי בנדלר: אני מוכרחה לומר שאני מתחברת מאוד להערתו של חבר הכנסת פרץ, משום שהדברים תלויים בהסכמים המסחריים שבסופו של דבר יהיו.

אתי בנדלר: יכול להיות שחברת דלק מסוימת תגיד: אני מתקין לך עכשיו 1,000 התקנים בצי המכוניות שלך, אבל אם אתה עובר בתום תקופת ההתקשרות בינינו, 3 שנים לצורך העניין, תצטרך לשלם לי בגין כל התקן סכום מסוים.

אתי בנדלר: לכן צריכים לקחת בחשבון שלכאורה הצעת החוק הזאת באה לאפשר מעבר קל מחברה לחברה אבל יתכן שההסכמים המסחריים, בסופו של דבר, יגרמו לחוסר כדאיות למעבר מחברה לחברה.

אתי בנדלר: עוד הערה.

אתי בנדלר: החוק הזה צופה פני עתיד, אלא אם כן יאמר אחרת.

אתי בנדלר: דהיינו, מדובר בהתקני תדלוק שיותקנו ממועד קבלת החוק ואילך.

אתי בנדלר: נשאלת השאלה, מה קורה עם התקני התדלוק המותקנים כבר היום בכל ציי המכוניות.

אתי בנדלר: שוחחתי הבוקר עם עו"ד חגית אייזנמן ממשרד התשתיות ונאמר לי על ידה שהם התכוונו במסגרת התקנות, לשנות את כל ההתקנים הקיימים תוך תקופה מסוימת.

אופיר אקוניס: תוך חצי שנה?

אתי בנדלר: אינני יודעת, זה יכול להיות שנתיים או שלוש שנים.

אתי בנדלר: על כל פנים, אם הוועדה אכן סבורה שיש מקום לחייב את זה - - -

אופיר אקוניס: זאת תקופה ארוכה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת אם יש נתונים.

אתי בנדלר: יש היום מאות אלפי רכב שיצטרכו להחליף והעלויות גבוהות.

אתי בנדלר: צריך להסמיך במפורש את השר לקבוע את זה בתקנות כי אחרת, לדעתי, אי-אפשר - - -

אופיר אקוניס: את מציעה להוסיף סעיף 3?

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: להסמיך את השר מפורשות לקבוע הוראה שתחייב שימוש בהתקנים אוטומטיים בתוך כל כלי הרכב במדינה תוך פרק זמן מסוים.

אופיר אקוניס: נוסיף את זה.

עמיר פרץ: אני ממש חושב שהנקודה הבלתי פתורה - - -

אופיר אקוניס: שנייה, אני רק מציע לחייב אותו להתקין את התקנות עד סוף 2010 ואז הייעוץ המקצועי יגיד לו האם זה ייקח חצי שנה, שנה, או שנתיים.

אתי בנדלר: לא, אני אבהיר.

אתי בנדלר: תקנות ראשונות צריכות להיות מובאות לאישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: עוד לא קראנו את הסעיפים אבל בהתאם לסעיף 2 המוצע, בתוך 6 חודשים ממועד התחילה של החוק, דהיינו, ממועד פרסומו ברשומות לאחר שהוא התקבל בכנסת בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

אתי בנדלר: בתקנות האלה רוצים לחייב החלפת כל ההתקנים הקיימים היום, כל ההתקנים שאינם התקנים אוטומטיים להתקני תדלוק אוטומטיים.

אתי בנדלר: ההחלפה הזאת כרוכה בעלויות רבות, שאינני יודעת על מי הן יושתו.

אתי בנדלר: למשל, המדינה מעמידה לרשות עובדיה מספר רב של כלי רכב.

אתי בנדלר: אולי מר בר-חן יוכל למסור לנו נתונים רק לגבי המדינה.

אתי בנדלר: באיזה כמות כלי רכב מדובר ועלויות משוערות.

אתי בנדלר: ואז צריך לראות תוך איזה פרק זמן מחייבים את זה.

אתי בנדלר: כך גם כל חברה שיש לה צי כלי רכב גדול, כמו חברת חשמל והרבה מאוד חברות במשק והתעשיות הגדולות.

עמיר פרץ: אני מתנצל על זה שאני מתעקש לחדד את הנקודה הזאת.

עמיר פרץ: אני חושב שהנקודה שהעליתי היא בעצם המפתח.

עמיר פרץ: הרי מה יקרה כאן?

עמיר פרץ: בפלאפונים, ברוב המקרים, בכל הווריאציות של העסקאות, בסוף הטלפון הוא שלו.

עמיר פרץ: בהגדרה, הבעלים של הטלפון הוא הצרכן.

עמיר פרץ: אני חושב שאם ההגדרה הזאת לא נמצאת כאן, כל מה שישראל חסון ושי חרמש אמרו, אין לזה שום משמעות.

עמיר פרץ: אם הדלקן הוא של החברה ועל-מנת להשתמש בו בחברה אחרת אתה צריך הסכמה של החברה, או שיש פיצוי שאתה צריך לשלם, או שיש לך צורך להחזיר להם את הדלקנים שלהם וללכת לחברה אחרת ולהתקין דלקנים חדשים.

עמיר פרץ: זה סיפור שונה לחלוטין.

עמיר פרץ: אנחנו צריכים למצוא דרך שבו הבעלות על הדלקן היא של האדם עצמו או של החברה.

עמיר פרץ: צריך לקבוע איזה כללים.

עמיר פרץ: יכול להיות שאני בא לחברת דלק ואומר לה: יש לי 1,000 אנשים אני רוצה ממך מימון ואני גם מתחייב לך.

עמיר פרץ: אבל שבסוף לא יהיה מצב שהבעלות היא של החברה כי אז תימצא בשוק שלא תגיעו בו למיצוי.

עמיר פרץ: יכול להיות שבעל החברה יגיד: אני עושה איתך עסקת דלק אבל אני קונה 1,000 דלקנים ממישהו אחר ואני מתקין את הדלקן האוניברסאלי.

עמיר פרץ: אולי תהיה תחרות של מייבאים של דלקנים אוניברסאליים אבל בחוק הזה אתה לא יכול.

עמיר פרץ: בחוק הזה אתה חייב לקנות את זה רק מהחברה.

חן בר-יוסף: לא, לא, לא.

עמיר פרץ: אין לא לא.

עמיר פרץ: לפי הניסוח הזה, זה מה שכתוב כאן כרגע.

עמיר פרץ: אם אתה רוצה לשנות, זה בסדר.

חן בר-יוסף: כמו שאנחנו קוראים את הצעת החוק ואת סעיף 1 בהצעת החוק של חבר הכנסת חרמש, הרעיון פה הוא המניעה של חברת דלק מסוימת שהתקינה לך את הדלקן, או שחברה אחרת התקינה לך את הדלקן, להגיד לך שאצלה אתה לא נכנס עם הדלקן הזה.

חן בר-יוסף: זה לאסור על מישהו למנוע ממך שירות.

חן בר-יוסף: זה מה שכתוב פה.

עמיר פרץ: איך אתה מפרש את זה?

חן בר-יוסף: "לא ימנעו את האפשרות לרכוש דלק".

חן בר-יוסף: הרי מה המטרה שלנו?

חן בר-יוסף: הדלקן זה רכיב טכני.

חן בר-יוסף: המטרה שלי היא לרכוש דלק.

חן בר-יוסף: אתה רוצה חופשי לגמרי, אנחנו אומרים שזה יהרוס את השוק.

חן בר-יוסף: אני חתמתי הסכם בעבר - - -

עמיר פרץ: מבחינה מסחרית, חברה מסוימת מימנה לי איקס כסף על דלקנים ואני בחשאי חותם עם חברה אחרת ומתחיל לתדלק גם אצלה?

חן בר-יוסף: לא בחשאי.

עמיר פרץ: זה נראה לך הגיוני מבחינה מסחרית?

עמיר פרץ: זאת רמאות.

חן בר-יוסף: חס וחלילה.

חן בר-יוסף: כיוון שהשוק הזה הוא שוק של אנשים מבוגרים - - -

עמיר פרץ: האנשים המבוגרים שלך במדינה הזאת עושקים את האנשים ולא משלמים מה שמגיע לנו.

עמיר פרץ: עשה לי טובה, אל תטיף לאנשים מבוגרים פה.

עמיר פרץ: הדבר האחרון פה, אל תגיד לי שהמדינה הזאת בתוקף מוסריותה היא תהיה בסדר.

עמיר פרץ: תעזוב אותי, אני רוצה חקיקה מגבילה שיש בה את כל הכללים והכול ברור.

חן בר-יוסף: אני חושב שהמדינה הזאת תהיה בסדר בסוף.

חן בר-יוסף: זה אחד.

חן בר-יוסף: שניים, אני גם חושב שהאזרחים יהיו בסדר בסוף.

חן בר-יוסף: לענייננו, אתה כבעל צי רכב הולך וחותם היום היא חברה מסוימת.

חן בר-יוסף: בהסכם הזה או שאתה מימנת את הדלקנים מכיסך.

חן בר-יוסף: אני רוצה להיות הבעלים של הדלקן שלי וכשאני ארצה אני אתנתק ממך ואעבור לחברה אחרת.

חן בר-יוסף: זאת בוודאי אופציה שהיא קיימת.

חן בר-יוסף: אנחנו נאפשר אותה בתקנות והיא בוודאי תהיה אופציה אחת שתוכל לבחור בה.

חן בר-יוסף: יכולה להיות אופציה אחרת.

חן בר-יוסף: אומרת החברה: רוצה לבוא אלי?

חן בר-יוסף: חוץ מכל ההנחות שאני נותנת לך, אני מוכנה גם לממן לך את הדלקנים.

חן בר-יוסף: רק תגיד לי שאתה לא עוזב אותי בתוך שנה.

עמיר פרץ: תסלח לי, עכשיו אתה הולך למקום אחר.

עמיר פרץ: אני לא מסכים עם מה שאתה אומר.

עמיר פרץ: כשאתה אומר: תעזוב אותי בעוד שנה, זה בסדר.

עמיר פרץ: אבל, אם היא אומרת לך שאתה יכול לעזוב אותה רק בעוד שנה, בוודאי היא לא תתיר לך אחרי חודש ללכת במקביל לחברה אחרת.

אתי בנדלר: היא לא יכולה למנוע את זה לפי החוק.

אתי בנדלר: השאלה היא יכולה לומר בהסכם המסחרי שבתום 3 שנים, אם אתה עוזב, אתה מתחייב לשלם, בשל כל התקן שהתקנתי לך איקס שקלים.

אתי בנדלר: זאת אומרת, לדרוש הרבה מאוד כסף, כך שזה יהפוך את המעבר לחברה אחרת ללא כדאי במקרה הזה.

אתי בנדלר: זה יהיה מעין קנס יציאה.

אמנון כהן: לקוח שבוי, נכון.

אתי בנדלר: כמו בצוברים של הגז.

אתי בנדלר: זה באמת יכולה להיות מניעה למעבר, לקוח שבוי.

אתי בנדלר: השאלה, האם רוצים להתייחס להצעה הזאת בהצעת החוק כי לא ברור מה התשובה לכך.

חן בר-יוסף: הדלקן עצמו לא יאפשר לנעול את החברה.

אתי בנדלר: אבל יהיה קנס יציאה.

אתי בנדלר: יכול להיות באותו הסכם מסחרי הוראה שתאמר שבתום חובת ההתקשרות, ולא משנה אם זה חודש או 5 שנים, יצטרכו לשלם סכום מאוד גבוה בשל כל התקן.

שי חרמש: אני אענה לך.

שי חרמש: כשאתה חותם הסכם מסחרי וחברת הדלק תגיד לך: שמע, הקנס הוא מטורף בשמים, ואתה יודע את זה מראש, אתה לא תתקשר איתם.

שי חרמש: אם ברגע שאתה משתחרר אומרים לך: אני רוצה שתחזיר לי 1,000 שקל, זאת אופציה אחת.

שי חרמש: אם רוצים ממך בהסכם את העולם והירח, לא תחתום על הסכם כזה.

אתי בנדלר: אבל אם במקרה שלושת החברות הגדולות יכניסו סעיפים כאלה?

לאה ורון: למה שלא מראש תסמיכו את השר בעניין הזה?

עמיר פרץ: אני מבקש שיירשם בחוק שהבעלים של הדלקן הוא הבעלים של הרכב.

עמיר פרץ: בעל הרכב הוא הבעלים של הדלקן, בלי זה אין חוק.

אתי בנדלר: אולי אפשר לקבוע שהשר מוסמך לקבוע בתקנות מחיר מירבי שניתן יהיה לגבות בשביל כל התקן.

יערה למברגר: לא.

אופיר אקוניס: למה לא?

יערה למברגר: יש הוראות לעניין קביעת פיקוח על מחירים.

יערה למברגר: אם חושבים לנכון להחיל את הוראות מכוח חוק פיקוח על המחירים, אפשר בהתאם לתנאים הקבועים שם, אבל לא שוכנעתי - - -

אתי בנדלר: אני לא מבינה - - - של התקן אוטומטי כאן ואז ילכו לחוק הפיקוח?

אופיר אקוניס: אני מסכים עם היועצת המשפטי של הוועדה

יערה למברגר: אבל זה כמו חוק הפיקוח לגבי הרבה נושאים שמוסדרים בחקיקה - - -

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: לגבי הסעיף שמציע חבר הכנסת פרץ, הוא צריך להיות בחוק הזה מבחינה משפטית?

עמיר פרץ: כן, בלי זה אין לך חוק.

עמיר פרץ: תאמין לי, אין לך חוק.

אופיר אקוניס: שאלתי בקול רם, האם את חושבת שיש צורך בסעיף נוסף, כפי שמציע חבר הכנסת פרץ, שאומר שבעצם שבעל הרכב הוא בעל הדלקן?

עמיר פרץ: בעל הרכב הוא בעל הדלקן.

אופיר אקוניס: יש פה גם את העניין של הבעלות וגם פיקוח על מחיר היציאה.

אתי בנדלר: אני לא יודעת מה המשמעות הכספית של זה.

אתי בנדלר: קשה לי להגיד אם זאת הצעה ראויה בלי לקבל נתונים.

אתי בנדלר: מר בר-יוסף, אולי אתה יכול לתת לוועדה נתונים לגבי מחיר והתקנה, מה מחיר כל התקן, עם התקנה ובלי התקנה כדי שיהיה מושג על מה מדובר כאן.

עמיר פרץ: יש לנו ניסיון עם הפלאפונים.

עמיר פרץ: את הבעלים של הפלאפון.

עמיר פרץ: הוא עשה לך הסכם שתשלמי כל חודש 50 שקלים במשך 3 שנים, אבל זה שלך.

עמיר פרץ: אם אחרי שנה וחצי החלטת לצאת, יש לך קנס.

עמיר פרץ: החברה תממן את הרכישה אבל אז לא תצטרכי אחרי 3 שנים לקבל כתב שחרור.

אתי בנדלר: אני אסביר את הבעייתיות.

אתי בנדלר: אם מדובר בעלות משמעותית כתוספת שתעלה לכל המעבידים.

אתי בנדלר: למעביד קטן לא ישתלם לקנות התקנים.

עמיר פרץ: אבל זה בהסכם עם החברה, כמו שיש לך הסכם פלאפון.

אופיר אקוניס: מה העלות של ההתקן?

אתי בנדלר: אני לא יודעת.

חן בר-יוסף: 200 שקל.

שי חרמש: כל הפריט עולה 200 שקל על אוטו שעולה 140,000 שקל ועל ליטר דלק שעולה 7 שקלים.

אופיר אקוניס: זאת פעם ראשונה שאני שומע את זה.

לאה ורון: אולי תציגו את הנתונים?

לאה ורון: כמה עולה החיבור לאוטו?

חן בר-יוסף: אני לא משפטן.

לאה ורון: מה זה קשור, אתה מתייחס לעלויות.

חן בר-יוסף: המחיר שבו מוצעים דלקנים הוא סדר גודל של 200 שקל לטבעת ברכב.

חן בר-יוסף: זה כולל המיתקון שלה.

חן בר-יוסף: ככל שאנחנו נרצה,לפי ההצעה של חבר הכנסת פרץ, להתערב במערכת היחסים שבחוזים שבין צי הרכב לבין חברות השיווק, נראה לי שצריך פה סעיף מסמיך מיוחד לעניין הזה.

עמיר פרץ: כדי שאני אהיה בעלים של ההתקן ברכב שלי אני צריך לעשות הסכם עם העירייה ולעשות הסכם עם זה?

עמיר פרץ: מה קרה?

חן בר-יוסף: לא.

חן בר-יוסף: למשל בצי רכב ליסינג, מי שמשלם את הדלק זאת הרבה פעמים לא חברת הליסינג אלא חברת ההייטק, אבל מי שהוא הבעלים של הרכב זאת חברת הליסינג.

חן בר-יוסף: השאלה, האם הבעלים של הרכב הוא הבעלים של הטבעת למרות שהוא לא נהנה מהנחות?

עמיר פרץ: תעשה סעיף משרשר לחברות כאלה.

עמיר פרץ: אם לא, כל הדיבור פה על חקיקה זה סתם מיותר.

עמיר פרץ: בסוף הסכם הרכישה קובע את הקבילה או את אי הקבילה.

עמיר פרץ: אחרת, המעבר בן לילה, כפי שתיאר חבר הכנסת ישראל חסון, לא קיים.

עמיר פרץ: סלח לי, אני אדרוש קודם שתבוא להחליף את הדלקנים.

חן בר-יוסף: לא, רק תחזיר לי את כסף על מה ששילמתי.

חן בר-יוסף: לא בהכרח להחליף את הדלקנים, בוודאי לא.

עמיר פרץ: למה לא? סליחה.

אתי בנדלר: חבר הכנסת פרץ, מר גולדברג, מהרשות להגבלים עסקיים העיר הערה מאוד חשובה לגבי התיקונים.

קובי גולדברג: לעניין פיקוח על מחירים, אני לא בטוח שזה המנגנון הנכון.

אופיר אקוניס: זה גם מה שאמרה הגברת למברגר.

קובי גולדברג: לעניין הבעלות על המכשיר, היא גוררת גם עלויות תחזוקה שלי אין נתונים לגביהם.

עמיר פרץ: תביא נתונים ואחר-כך נדבר.

עמיר פרץ: אתה רוצה שאני אחליט בלי נתונים?

קובי גולדברג: אני חושב שהפיתרון הוא להסמיך את השר על-פי תקנות גם לעניין מניעת היכולת של חברות לחסום את המעבר.

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

עמיר פרץ: להוציא תקנות שהסעיף המנחה הוא הבעלות.

אופיר אקוניס: אני חושב שזה הדבר הנכון.

עמיר פרץ: אני רוצה שתירשם הסתייגות, שהבעלים של הדלקן יהיה בעל הרכב.

עמיר פרץ: אני מבקש הסתייגות אם אתם לא מקבלים את זה.

אופיר אקוניס: אנחנו מקבלים את ההצעה של היועצת המשפטית להסמיך את השר.

עמיר פרץ: להסמיך למה?

עמיר פרץ: הוא לא יכול לפעול בניגוד לחקיקה הראשית.

אתי בנדלר: להסמיך את השר להגביל את הסכומים שניתן לגבות בשל מעבר לחברה אחרת.

חגית אייזנמן: ההצעה שלך היא להגביל את הסכומים.

חגית אייזנמן: אני לא חושבת שבכלל צריך לאפשר איזו גביית סכומים על מעבר.

אופיר אקוניס: אז שהשר יגיד את זה.

אתי בנדלר: מה זאת אומרת?

אופיר אקוניס: המעבר חינם.

אתי בנדלר: המעבר יהיה חינם.

אתי בנדלר: תיראו, אני חברת דלק כלשהי לצורך העניין.

אתי בנדלר: אני חותמת על חוזה עם חברה כלשהי שאני מתקינה על חשבוני 1,000 התקנים.

אתי בנדלר: יש לזה עלויות.

אתי בנדלר: אני אומרת להם: אני לא גובה מכם דמי התקנה ולא את עלות ההתקנים עצמם.

אתי בנדלר: לא רק זאת, בתקופת ההתקשרות, לצורך העניין של שנתיים, אני מתחייבת לתחזק את ההתקנים, כך שאם יש תקלה כלשהי, אני אתקן את זה על חשבוני.

אתי בנדלר: אבל, בתום שנתיים, אם ההתקשרות בינינו לא תוארך, אני מבקש סך של 100 שקל בשל כל התקן שהתקנתי.

אתי בנדלר: זה לגיטימי או לא לגיטימי?

שי חרמש: כמו בסלולארי.

אופיר אקוניס: עשינו את זה גם בכבלים.

אתי בנדלר: עכשיו לצורך העניין לא 100 שקלים אלא אני אגבה 1,000 שקלים בשל כל מכונית, אני אגבה 10,000 שקלים בשל כל מכונית.

אתי בנדלר: זאת אומרת, ככל שהסכום יהיה יותר גבוה במועד סיום ההתקשרות, זה יכול להוות חסם מעבר לחברה אחרת.

אתי בנדלר: ההתקן יכול לשמש לי לחברה אחרת.

אתי בנדלר: השאלה היא, מה אני צריכה לשלם לחברה שממנה אני רוצה לצאת?

אמנון כהן: אחרי שנה שימוש המכשיר הופך להיות בבעלות הבעלים או החברה.

ישראל חסון: יש פה הצעה שמשלבת את שתי ההצעות, גם של היועצת המשפטית וגם של עמיר.

ישראל חסון: אתה נכנס עכשיו לחברה ואתה קובע מחיר ליציאה, שהוא מחיר שהולך ופוחת.

ישראל חסון: זה בתקנות.

ישראל חסון: כל חודש הוא הולך ופוחת.

ישראל חסון: בסוף התהליך הפוחת ההתקן הוא שלך, שאז זה מאפשר לך ללכת למעבר והחברה שקולטת אותך בעצם מחויבת בתחזוקה של ההתקן הזה כחלק מהשירות, כי אתה כבר באת עם נדוניה.

עמיר פרץ: אתה נותן את זה להסכם, אני רוצה להיות הבעלים.

עמיר פרץ: ישראל, אני אציע את ההצעה שלך אבל הפוך.

עמיר פרץ: מראש אני אהיה הבעלים אבל בגלל שאני הולך לחברה ואני רוצה מימון להתקן, בהסכם מימון אתה אומר לי: הסכם המימון שלך שווה לפחות שנה וחצי התקשרות איתי.

עמיר פרץ: זה בסדר.

עמיר פרץ: אבל הוא ידע מראש שבסוף בסוף ההתקן הוא שלי.

ישראל חסון: זה אותו דבר.

עמיר פרץ: זה ממש לא אותו דבר.

עמיר פרץ: אם זה אותו דבר, תלך איתי ואני אלך איתך.

עמיר פרץ: אם זה אותו דבר, אני מסכים.

אופיר אקוניס: נשמע את היועצת המשפטית של משרד התשתיות.

אופיר אקוניס: אני חושב שהתוספת שמציעה היועצת המשפטית לוועדה היא תוספת נכונה וחשובה.

אתי בנדלר: אולי יש משהו טוב מזה.

אמנון כהן: ההצעה של ישראל דווקא טובה.

אופיר אקוניס: משרד התשתיות מציע.

חגית אייזנמן: אני לא חושבת שצריך לגבות תשלום עבור הפסקת התקשרות.

חגית אייזנמן: התשלום שמדובר עליו הוא אך ורק החזר עלויות.

חגית אייזנמן: לדעתי צריך גם בנוסח לצמצם את זה להחזר עלויות ולא שיהיה איזה פתח לאיזושהי - - -

ישראל חסון: זה נורא קשה מה שאתם אומרים.

ישראל חסון: זה בלתי אפשרי מה שאתם מציעים.

ישראל חסון: אני אומר לך, יכול להיות שמבחינה משפטית זה לא ריאלי.

ישראל חסון: למה?

ישראל חסון: איך אתה מחשב את העלות פה?

ישראל חסון: עלות אחזקת המחשב המרכזי?

ישראל חסון: עלות החזקת המפעיל?

ישראל חסון: עלות החזקת התחזוקה?

ישראל חסון: עזוב.

ישראל חסון: אם אתה בא ואומר שזאת העלות, היא הולכת ופוחתת.

ישראל חסון: אתה לא יכול לחייב חברה מסחרית לבוא ולהגיד: שמע, 200,000.

ישראל חסון: לא משנה, זה אותו דבר.

ישראל חסון: זאת העלות, היא הולכת ופוחתת ובתום 10 חודשים היא נגמרת ואז אני הבעלים.

ישראל חסון: כשאני רוצה לעבור לחברה אחרת, היא צריכה להתחייב בפניי שהיא מתחזקת לי, כי אני הבאתי לה נדוניה.

ישראל חסון: אתה מבין?

ישראל חסון: אחרת לחשב עלויות - - -

אופיר אקוניס: מתגבש פה איזו נוסח.

אופיר אקוניס: הייעוץ המשפטי של משרד התשתיות, בבקשה.

דניאל מרום: אני המפקח על המחירים במשרד התשתיות.

דניאל מרום: לדעתי נצטרך לפתוח את השוק של מכירת ההתקנים, ההתקנה, התחזוקה והשירות לשוק החופשי ולא להיות נתון לחסדיהן של חברות הדלק, כי הן נמצאות כאן בניגוד עניינים מובנה.

דניאל מרום: הן רוצות שתישאר אצלן ותהיה תלוי בתחזוקה ובתקנה שלהם.

דניאל מרום: אם אתה פותח את זה לשוק החופשי - - -

ישראל חסון: אז תצטרך לחייב תאימות טכנולוגית מול חברות הדלק.

אופיר אקוניס: זה בוודאי.

דניאל מרום: זאת בדיוק המטרה של התקנות.

חן בר-יוסף: זה הבסיס של הכול.

דניאל מרום: זאת בדיוק המהות והעיקרון של התקנות.

דניאל מרום: איפה נשים את זה, בחוק או בתקנות?

דניאל מרום: צריך לחשוב.

דניאל מרום: הערה נוספת אחרונה.

דניאל מרום: אין פה עניין של ניתוק.

דניאל מרום: כשמאסתי בחברת דלק מסוימת אני לא חייב לנתק משהו.

דניאל מרום: אני פשוט לא אתדלק אצלה.

דניאל מרום: מבחינתי, שהחוזה יהיה חתום לנצח.

דניאל מרום: פשוט אגיד לכלי הרכב שלי לתדלק בחברה אחרת.

דניאל מרום: אז אין פה ניתוק, אין פה קנס ואין פה שום דבר.

עמיר פרץ: זה נראה לך בסדר?

עמיר פרץ: עם כל הכבוד, אני לא מגן על החברות אבל מצד שני צריך להיות היגיון.

עמיר פרץ: אני הולך לחברה מסוימת, הם ישקיעו בי מיליון שקל להתקנה.

עמיר פרץ: אני מתקין במיליון שקל ולמחרת אני הולך לחברה אחרת ואומר לה: חסכתי לך מיליון שקל, תן לי עוד 2% הנחה.

עמיר פרץ: אני לא אומר להם כלום.

עמיר פרץ: זאת גניבה לאור היום, מה זה הדבר הזה?

עמיר פרץ: חבר'ה, יש גבול.

ישראל חסון: הוא צודק.

אופיר אקוניס: הדיון הזה אינו בלתי מוגבל וחלקו הגדול כבר התקיים.

קובי גולדברג: לגבי הנוסח של אתי, אני מבקש שזה לא יוגבל רק לסכומים אלא להוראות באופן כללי.

קובי גולדברג: יכול להיות שההוראה של השר תהיה שכל הסכום יהיה בהתחלה עם ההתקנה ולא בסוף, ואז בסוף אין לך התארגנות אחורה.

קובי גולדברג: לא לצמצם את זה לסכומים אלא להוראות.

קובי גולדברג: אני חושב שהפיתרון היעיל הוא שיגמרו עם עלויות ההתקנה עם ההתקנה בהתחלה, כי זה סכום מאוד קטן יחסית לצריכה של הדלק.

שי חרמש: 30 ליטר דלק.

קובי גולדברג: אין טעם שזה יהיה בסוף.

יערה למברגר: בהמשך למה שדניאל אמר.

יערה למברגר: אנחנו כל הזמן יוצאים מנקודת הנחה שירכשו את ההתקן מחברות הדלק.

יערה למברגר: כמו בטלפונים סלולאריים, שאתה לא חייב לרכוש אותם מהחברה שנותנת לך את השירותים, אתה יכול לרכוש את המכשיר במקומות אחרים, גם כאן התקנות יקבעו איזה מפרט מסוים שיבטיח שניתן יהיה לתדלק בכל חברות הדלק, ובהתאם, את ההתקנים אפשר יהיה לרכוש לא בהכרח רק מחברת הדלק עצמה.

יערה למברגר: אני בהחלט מקווה ומאמינה שיש שוק שבו תוכל לרכוש מגורמים אחרים ותהיה תחרות.

אתי בנדלר: אשר על כן, מה ההצעה?

עמיר פרץ: בסלולארי זה לא המצב היום.

עמיר פרץ: בסלולארי את הבעלים של הטלפון, זה המפתח.

אתי בנדלר: יערה, את אומרת מה ה-wishful thinking שלך אבל את לא אומרת מה ההצעה, אם כך?

יערה למברגר: ההצעה שדיברת עליה, דהיינו, הסמכה שתמנע אפשרות לחסום את המעבר מחברה – צריך למצוא את הדרך לנסח את זה אבל זה בהחלט הכיוון.

יערה למברגר: אני רק אומרת שברגע שאנחנו רואים לנגד עינינו שאפשר לרכוש את ההתקן גם מגורמים אחרים, בעצם החשש הוא מצומצם יותר ואז התחרות בשוק ההתקנים גם תביא להסדרה של המצב.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית של הוועדה מנסחת משהו שירכז את הכול.

אופיר אקוניס: דור לוי, אתה רוצה לחדש משהו מהדיון הקודם.

דור לוי: חבר הכנסת אמנון כהן, יש פה פספוס צרכני בכל הכיוון שזה הולך אליו כי אני כאדם פרטי רציתי ש-50% מהתדלוקים שמתבצעים היום באמצעות התקן, תהיה להם אפשרות לחפש את תחנת הדלק הזולה ושקצין הרכב לא יודיע: אתם חייבים למלא בתחנה איקס, אלא אתם חייבים למצוא את ההנחה הגבוהה ביותר.

דור לוי: מה שאני מקבל מאיקס זה ככה, אם אתם מוצאים משהו זול יותר, תלכו לשם.

דור לוי: אפשר לעשות את זה בלי תקן ומשרד התשתיות לא צריך להיכנס לקביעת תקנים ולפיתוח תוכנה ולכל מיני דברים.

דור לוי: הוא צריך להיות אמון על איכות הדלק, על בטיחות ודברים כאלה.

דור לוי: בדיון הקודם הפצתי מסמך ונתתי דוגמה איך במצב הקיים, בלי לפגוע בזכויות קניין ובלי להפריע לדלקנים הקיימים, אפשר לעשות שינויים קלים בתוכנה ובתקשורת שבהם - - -

עמיר פרץ: אתה צריך סליקה מרכזית.

דור לוי: אז אני נותן לך דוגמה איך אני עושה את זה.

דור לוי: זה הוגש במסמך בדיון קודם.

דור לוי: למשל, אם יש לי סידור עם "פזומט" והגעתי למקום שאין "פז", אני תקוע עם "סד"ש" ו"סד"ש" דווקא נותנת הנחיות מצוינות, אז אני לא מתדלק עם "הפזומט", אלא המשאבה, כמו שהיא אומרת: תקליד מספר זהות, תקליד מספר רכב, תקליד מספר קילומטר.

דור לוי: היא משדרת את זה.

דור לוי: אני שילמתי עם כרטיס אשראי שלי.

דור לוי: עוברים כל הנתונים ומתבצע קיזוז.

עמיר פרץ: כרטיס אשראי זה משהו אחר.

עמיר פרץ: אתה צודק, זה הדבר האופטימאלי שצריך להיות.

עמיר פרץ: אבל כל עוד אין לך הסדר של סליקה מרכזית – הרי כשהוא עושה הסכם עם חברה הם קובעים ביניהם ערבויות וכל מיני תנאים.

עמיר פרץ: אם היתה לך סליקה מרכזית, אתה צודק.

עמיר פרץ: אבל כרגע אין לך פיתרון לסליקה המרכזית.

דור לוי: לא חייבת להיות סליקה מרכזית.

עמיר פרץ: חייב כי אחרת אין ערבות הדדית.

עמיר פרץ: מי יבטיח את הכסף?

עמיר פרץ: אני מתדלק על חשבון מישהו אחר שאין לי שום ערבות אליו.

עמיר פרץ: מחר הוא יתבע ממני וירצה ממני כסף.

דור לוי: אני משלם בכרטיס אשראי שלי.

עמיר פרץ: עם כרטיס אשראי אין לך בעיה.

דור לוי: מה שבעצם אנחנו צריכים זה דוח של נתונים מרוכז.

עמיר פרץ: אבל אם יש לך כרטיס אשראי, אין לך בעיה.

דור לוי: אבל זה לא נכנס בנתונים של הדלקן.

דור לוי: שיופיע בדוח שתדלקתי בדלק - - -

ישראל חסון: אתה מערבב פה שתי שיטות.

דור לוי: אני טוען שהיא הרבה יותר נכונה והרבה יותר חסכונית ממה שיש.

דור לוי: ברשותכם, עוד עז צרכנית, עוד דרך שבה יוכלו לחסום.

דור לוי: אם מגדירים היום את המצב, וגם זה נמצא בדוגמה – אם מגדירים את ההתקשרות עם חברת הדלק: תמלאו מיליון ליטר ואז תקבל סכום של 400,000 שקל, זאת אפשרות אחת.

דור לוי: אז קצין הרכב רועד שהוא לא ימלא 999,999 בסוף התקופה.

דור לוי: אם, לעומת זאת, אומרים: יש לך 20,000 רכבים, אני נותן לך הנחה של 40 אגורות לכל ליטר בסיכום החודשי.

דור לוי: אז יש לו את המניע למלא כמה שיותר בחברה הגדולה אבל הוא לא תקוע עם חברות קטנות.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.

אתי בנדלר: אלה דברים שהם יביאו בחשבון בהתקנת התקנות.

אתי בנדלר: מדובר על להוסיף להוראות, שעדיין לא קראנו אותן שהשר יוסמך לקבוע הוראות לעניין איסור קביעת הוראות בהסכמים שמשמעותם חסמים למעבר בין חברות דלק וכן הוראות לעניין החזר עלויות לחברה שהתקינה את ההתקנים, בשל התקנים ותחזוקתם.

אתי בנדלר: אלה שני סוגי הוראות נוספים שיתווספו.

עמיר פרץ: אני מבקש לרשום את ה הסתייגות שלי.

אופיר אקוניס: עוד לא הקראנו.

חגית אייזנמן: בנוסף לתוספת של אפשרות - - -

חן בר-יוסף: זה לא שהוא יכול לתדלק בכל תחנה אלא בתחנה או חברה שיש לו איתה הסכם.

עמיר פרץ: גברתי, היועצת המשפטית.

עמיר פרץ: אם תוסיפי למה שהצעת, שהשר גם יגדיר מה התקופה שבה הבעלות עוברת.

עמיר פרץ: לא איכפת לי שיגדיר שנתיים, שלוש או שנה וחצי אבל שיגדיר שיש תקופה מקסימאלית שבסיומה הבעלות על הדלקן עוברת.

אתי בנדלר: יש לי הצעה.

אתי בנדלר: הרי בעצם התקנות הן תקנות מסמיכות, הן לא מחייבות אותו להתייחס לכל אחד מהפרמטרים אלא שנותנים לו סמכות.

אתי בנדלר: אלה תקנות באישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אחר-כך הוא ישקול למה מתוך זה הוא צריך להתייחס ולמה לא.

אתי בנדלר: אם אתה תשאיר את זה ברמה של שיקול דעת ברור, ויכול השר לקבוע גם הוראות שעניינן בעלות בהתקנים שהותקנו, אז אפשר להכניס את זה והם ישקלו אם יש מקום לכלול את זה בתקנות.

אתי בנדלר: אם אתה רוצה את זה בצורה חד-משמעית - - -

עמיר פרץ: אני מוכן להסתפק בלבנות את האפשרות ואני מקווה לשכנע אותם.

שי חרמש: ברגע שזה יבוא לעולם – הרי מדובר על מצרך של 30 ליטר דלק, כשיש שוק פתוח של ספקים.

שי חרמש: זה יהיה שולי לגמרי.

אופיר אקוניס: אין ויכוח, אני חושב שאתה צודק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אילטוב רוצה להציג הסתייגות ואז נקריא.

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, שלחתי לך את ההסתייגות.

רוברט אילטוב: אני מבקש להסתייג מסעיף 7ב'(1).

רוברט אילטוב: ב הצעת החוק תימחק האות "ה" הראשונה במילה "ההתקנים" כך שיהיה כתוב "התקנים".

רוברט אילטוב: כן תימחקנה המילים "בין אם ההתקן שייך לה ובין אם לאו".

רוברט אילטוב: ההסתייגות בעצם מאפשרת במקביל לדלקן הכללי להשאיר את ההסכם הקודם או לעשות הסכם נוסף ובעצם לתת אפשרות לתחרות יתר בתחום.

שי חרמש: שיישאר גם הדלקן הישן?

שי חרמש: אדוני היושב ראש, כיוזם החוק אני מודיע שזה לסרס את החוק מתוכנו.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

שי חרמש: זה כמו להגיד שיש פלאפון דור שלישי אבל אנחנו נחזיק גם סמאפור ולפידים.

שי חרמש: אנחנו לא פה, אנחנו עוברים היום לעידן אחר.

שי חרמש: רוברט, לא הייתי בתחילת הדיון, אבל לפני שנה ורבע הסבירו שאי-אפשר ואין טכנולוגיה.

רוברט אילטוב: לידיעתך, אני גם דיברתי עם שר התשתיות כדי להעביר את החוק שלך.

שי חרמש: אנחנו נמצאים במקום אחר, בעידן אחר, בדור אחר.

שי חרמש: אל תחזיר אותנו אחורה.

שי חרמש: גם אותי העסיקו אתמול בלילה ברעיונות האלה ואמרתי שהתשובה היא לא.

רוברט אילטוב: ההסתייגות שלי בעינה.

אופיר אקוניס: היועץ המשפטי של הוועדה, בבקשה.

אופיר אקוניס: מיצינו את העניין.

אופיר אקוניס: אנחנו לא יכולים לדון בדבר – כמה יושבי ראש עברו מאז 1998?

אופיר אקוניס: או שרי תשתיות או ראשי ממשלה?

אופיר אקוניס: ההוא שהיה ב-1998, נתניהו, חזר לסיבוב שני.

אופיר אקוניס: סיבוב שלישי עוד לא היה במדינת ישראל.

לאה ורון: אפשר היה להצביע על ההצעה של חבר הכנסת אילטוב כדי ככל שהיא לא תתקבל, היא תהפוך להסתייגות.

אתי בנדלר: כן, אבל אחרי שנצביע על סעיף 1 עם התיקונים.

ניר ימין: "הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון מס' 4) (התקן תדלוק אוטומטי כללי), התש"ע-2010".

ניר ימין: כמובן שהשם של הצעת החוק ישתנה בנוסח.

ניר ימין: "תיקון סעיף 7 בחוק משק הדלק (קידום התחרות) התשנ"ד-1994 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 7(ב), אחרי "והפעלתם" יבוא "ובלבד שהתקנים כאמור לא ימנעו את האפשרות לרכוש דלק מכל חברת דלק שממנה ניתן לרוכשו באמצעות ההתקנים, בין אם ההתקן שייך לה או הותקן על ידיה ובין אם לאו".

אתי בנדלר: כאן יש מספר תיקונים לנוסח המוצע.

אתי בנדלר: אחד.

אתי בנדלר: מבקשת עורכת הדין אייזנמן, בשם משרד התשתיות הלאומיות, לתקן את סעיף ההסמכה כך שיהיה ברור שהוא יהיה רשאי להתייחס בתקנות גם לצורך בתנאים לרכישה, דהיינו, כדי שהוא יוכל לקבוע שתנאי לתחולה של הסעיף הזה זה שקיים הסכם התקשרות בין חברת הדלק לבין הצד השני שמבקש להתקין את ההתקנים האלה.

אתי בנדלר: זה דבר אחד.

אתי בנדלר: שניים, מבוקש להוסיף, הנושא שדובר עליו עכשיו, לסעיף ההסמכה, שבתקנות השר יוסמך לקבוע הוראות שמשמעותן הגבלת החסמים או ביטול החסמים – אני אנסח את זה אחרת, כמובן, אבל שלא ניתן יהיה לכלול בהסכמים הוראות שמשמעותן הגבלת חסמים למעבר בין חברות דלק.

אתי בנדלר: הוא יוסמך לקבוע הוראות גם לעניין החזר עלויות לחברה שהתקינה את ההתקנים בשל התקנת ההתקנים ותחזוקתם.

אתי בנדלר: והתוספת של חבר הכנסת פרץ: יכול השר לקבוע הוראות גם לעניין הקניית הבעלות בהתקני תדלוק שהותקנו בכלי רכב בתום תקופה או תקופות שיקבע.

אתי בנדלר: אלה כל העקרונות של הסעיף הזה.

אתי בנדלר: לכך יש את ה הסתייגות של חבר הכנסת אילטוב.

רוברט אילטוב: אפשר לא להצביע פה על ההסתייגות ולהעלות אותה לוועדה או שחייבים להצביע?

עמיר פרץ: לא, אתה מצביע ומעלה ישר.

עמיר פרץ: אתה יכול לוותר על ההצבעה.

לאה ורון: ההסתייגות תחילתה בהצעה שחבר הכנסת מציע לוועדה.

לאה ורון: ככל שההצעה שלא לא מתקבלת, הוא יכול להגיש הסתייגות.

עמיר פרץ: הוא יכול להגיד שהוא מוותר על הצבעה.

עמיר פרץ: לא חייבים לעשות את האקט הזה, זה יכול לעבור ישר למליאה.

עמיר פרץ: הוא יכול להודיע שהוא מוותר על ההצבעה והולך ישר למליאה.

אתי בנדלר: לא, תהיה הצבעה.

עמיר פרץ: הוא לא רוצה להפסיד בהצבעה.

אתי בנדלר: אם הוא מפסיד בהצבעה, אז זה הופך להסתייגות.

אתי בנדלר: אם ההצעה שלו מתקבלת, זה הופך להיות חלק מההצעה.

לאה ורון: הוא מבקש מכם שלא לתמוך בהצעתו כדי שהוא יוכל להגיש את ההסתייגות.

אופיר אקוניס: אנחנו מתחילים עם ההסתייגות של חבר הכנסת אילטוב.

אופיר אקוניס: מי בעד?

רוברט טיבייב: האמת, לא הבנתי שום דבר.

אופיר אקוניס: אי-אפשר.

אופיר אקוניס: לא נתחיל מחדש.

רוברט טיבייב: דקה וחצי.

אופיר אקוניס: אין לנו, אני מצטער.

אופיר אקוניס: שנה שלמה אנחנו מקיימים דיונים על תקנה שהיתה צריכה להיכנס ב-1998.

רוברט אילטוב: אני מושך את ההסתייגות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אין הסתייגות, תודה רבה.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 1 כפי שהוצע, כפי התיקונים שהקריאה היועצת המשפטית.

אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים אין

אופיר אקוניס: אין מתנגדים, אין נמנעים.

לאה ורון: חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ מצביעה במקום חבר הכנסת אלי אפללו.

לאה ורון: חבר הכנסת שי חרמש מצביע במקום חבר הכנסת נחמן שי.

אופיר אקוניס: יפה, הסעיף אושר.

אופיר אקוניס: ניר, בבקשה.

אתי בנדלר: לפני הסעיף שמדבר על תקנות ראשונות, אני מבקשת להוסיף סעיף של תחולה.

אתי בנדלר: להוסיף סעיף חדש שעניינו יהיה התקנים קיימים, תחולה להתקנים קיימים.

אתי בנדלר: השאלה היא, תוך איזה פרק זמן יחול הסעיף הנוכחי גם על התקנים נוכחיים.

אתי בנדלר: דהיינו, שיהיה צורך להחליף את כל ההתקנים הנוכחיים בכלי הרכב כדי שהם יהיו התקנים אוניברסאליים.

חן בר-יוסף: לא בכלי הרכב, אלא בתחנות הדלק.

אתי בנדלר: אין צורך להחליף את ההתקנים בכלי הרכב?

חן בר-יוסף: בשום מקום לא מדברים על כלי הרכב.

עמיר פרץ: תחנות הדלק ישנו את המנגנון.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה.

לאה ורון: ההתקנים שקיימים לא יצטרכו להיות מוחלפים על-מנת שהם יהפכו להיות אוניברסאליים?

חן בר-יוסף: אנחנו מנסים לעשות את זה בהוראת מעבר כדי שזה יהיה כמה שיותר חלק.

חן בר-יוסף: מי שירצה בכל זאת לקחת את ההתקן שלו ויחליף, יואיל בטובו ויעשה את זה.

חן בר-יוסף: אנחנו לא כופים על אף אחד – כמו שהוא אמר, הוא לא רוצה התקן חדש, הוא רוצה להפסיק את זה.

חן בר-יוסף: למען הסר ספק, החוק הוא על תחנות התדלוק והוא לא על בעלי הרכב.

חגית אייזנמן: אבל, חן, ברגע שאתה תאסור על - - -

חן בר-יוסף: זה לא רלוונטי יותר ממילא, אבל אני לא מחייב אותו או לא מחייב אותו.

חגית אייזנמן: אני חושבת שגם בעניין הזה צריך - - -

לאה ורון: אבל מי שמתקין את ההתקנים האוניברסאליים לבעלי הרכב הן חברות הדלק.

חגית אייזנמן: לא בהכרח.

אופיר אקוניס: מה את מציעה?

אתי בנדלר: אני לא יודעת, נשמע את גברת אייזנמן.

אתי בנדלר: אני מבינה שיש קצת חילוקי דעות בתוך משרדי הממשלה לגבי העניין.

אתי בנדלר: אני רוצה להסביר דבר אחד.

אתי בנדלר: נניח שתחנות התדלוק יתקינו פיה שמאפשרת שימוש בהתקנים אוטומטיים.

אתי בנדלר: אבל, חלק ניכר מציי כלי הרכב הקיימים, אני לא יודעת מתי הם יתחלפו כולם עד שלא ניתן יהיה להשתמש בהם יותר, אבל יש להם היום התקנים שאינם מתאימים לתדלוק אוטומטי אלא רק לתדלוק ספציפי.

אתי בנדלר: דהיינו, החוק ייכנס לתוקפו, אבל לגבי כל ציי כלי הרכב הקיימים שבהם מותקנים התקני תדלוק, החוק לא יהיה רלוונטי.

אתי בנדלר: זאת תהיה המשמעות אם לא יחליפו את ההתקנים.

אתי בנדלר: יוצא שזה יחול רק על כלי רכב חדשים.

אתי בנדלר: השאלה אם זאת המטרה.

אופיר אקוניס: ודאי שלא.

אתי בנדלר: זאת אומרת שזה יהיה אפקטיבי בעוד 3 או 4 שנים.

חן בר-יוסף: החוק לא חל על כלי הרכב.

חן בר-יוסף: הרעיון הוא של "fade out" של הדור הישן והמעבר לדור החדש, כדברי חבר הכנסת.

חן בר-יוסף: באיזה שלב בתחנות, תיכנס עם ההתקן הישן שלך ופשוט אף קורא לא יקרא אותו כי הוא קורא אוניברסאלי.

חן בר-יוסף: אז יהיה לך ברור לגמרי שמנהל כלי רכב סביר מכין את עצמו לעתיד.

שי חרמש: עברנו לטכנולוגיה אחרת, זה הכול.

יערה למברגר: אתה מתאים את עצמך לשיטה חדשה.

יערה למברגר: אם אתה בוחר שלא להחליף את הדלקן - - -

אתי בנדלר: אז אם כך, צריכים הוראה שהחל במועד מסוים לא יהיה בתחנות התדלוק קורא מהסוג הזה.

אופיר אקוניס: נכון.

חן בר-יוסף: נכון.

אופיר אקוניס: ממתי?

חן בר-יוסף: זה בתקנות.

חן בר-יוסף: היה על זה דיון שלם בוועדה.

חן בר-יוסף: יש לזה את הרציונאל הכלכלי שלו, למה צריך לעשות את זה ב"fade out" ולא בבום.

חגית אייזנמן: גם בעניין הזה יהיה סעיף הסמכה.

חן בר-יוסף: זה יגיע להחלטה בשולחן הזה.

חן בר-יוסף: יש לנו לו"ז של חצי שנה.

אופיר אקוניס: לא, אנחנו מקצרים את זה.

אופיר אקוניס: חן, סליחה, אי-אפשר.

אופיר אקוניס: אין עכשיו חגים ואני מקצר את זה בחצי, תעבדו.

חגית אייזנמן: אנחנו עובדים הרבה מאוד שעות.

אופיר אקוניס: מצוין, אז תשקיעו בזה יותר שעות.

אופיר אקוניס: 3 חודשים, חבר הכנסת חרמש.

אתי בנדלר: הם לא יספיקו.

אופיר אקוניס: הם יספיקו, הם יקבלו הארכה של שבוע.

עמיר פרץ: שיבואו להסביר למה הם לא הספיקו.

אופיר אקוניס: נעשה את זה גם בפגרה.

שי חרמש: מכובדיי, ביולי שנה שעברה רציתי 3 חודשים, קיבלתם 6 חודשים.

אופיר אקוניס: לא נעמוד על קוצו של היום ה-90, אבל ביום ה-101 - - -

אתי בנדלר: לפני שקובעים את המועד הנוסף, אני רוצה לוודא, האם הוועדה מאשרת, אם כך, הוראה נוספת במסגרת התקנות, בהסמכה רחבה של השר לקבוע שורה של דברים, הוא יוסמך בין היתר לקבוע מועד שלאחריו לא ניתן יהיה לתדלק בתחנת תדלוק אלא באמצעות מכשור המתאים להתקן תדלוק אוטומטי.

אופיר אקוניס: מצוין, מעולה.

אופיר אקוניס: התשובה היא כן.

עמיר פרץ: הם מתנגדים לזה.

אופיר אקוניס: סליחה, אתם החלטתם להפסיק עם 96?

אופיר אקוניס: יש תאריכים?

אופיר אקוניס: ביקשתי להעלות את זה על סדר-היום וזה יעלה בקרוב.

אופיר אקוניס: כמו שיש הפסקה של תדלוק 96 יהיה גם התאריך של זה.

אופיר אקוניס: 91 כבר אין, אז אנחנו מתקדמים במשהו.

אופיר אקוניס: השר לנדאו ימצא תאריך טוב.

שי חרמש: אני סומך על השר.

שי חרמש: הוא היה מפקדי האישי בתנאים הרבה יותר קשים מדלקן אוטומטי והוא עשה את זה טוב.

אופיר אקוניס: באמת הוא אדם משכמו ומעלה, על זה אין ויכוח פוליטי.

אופיר אקוניס: הסמכנו אותם.

אופיר אקוניס: בבקשה, היועצת המשפטית.

אתי בנדלר: הוועדה אישרה את זה.

אתי בנדלר: אם כך, אז רק תקנות ראשונות תוך כמה זמן הן יובאו לאישור ועדת הכלכלה?

אופיר אקוניס: 3 חודשים.

אתי בנדלר: אני מזהירה את חברי הכנסת, מניסיוני הם לא יצליחו לעמוד בזה.

אתי בנדלר: האם לפחות תאפשרו לשר להאריך את המועד הזה ל-3 חודשים נוספים, בצו באישור ועדת הכלכלה, אם הם יבואו - - -

אופיר אקוניס: התשובה היא לא.

עמיר פרץ: בעוד שלושה חודשים הם יבואו ויסבירו למה.

אתי בנדלר: זה יצריך תיקון חוק.

עמיר פרץ: תרשמי באישור ועדת הכלכלה ניתן לתת הארכה.

אתי בנדלר: זה מה שאני שואלת, האם אפשר להאריך את המועד באישור ועדת הכלכלה?

עמיר פרץ: רשאי השר לבקש הארכה באישור ועדת הכלכלה.

אתי בנדלר: אלא אם כן הוארך המועד באישור ועדת הכלכלה ב-3 חודשים נוספים.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים אין

אופיר אקוניס: אין מתנגדים אין נמנעים, גם הסעיף הזה אושר.

לאה ורון: גם הסמכה בסעיף הקודם שניתנה לשר.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.