ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 245, 2010-05-31 12:30

אופיר אקוניס: צהרים טובים, אני פותח ישיבה שלישית של ועדת הכלכלה של הכנסת בנושא החרם המוטל על תוצרת ישראלית מיהודה ושומרון, ואני חושב שהגיע הזמן להפסיק לדבר ולהתחיל לעשות.

אופיר אקוניס: בוודאי נשמע מהממשלה, חברי, את התשובות שביקשנו לקבל, אבל אני חושב שהזמן דוחק, כי הדברים באים לידי ביטוי בשטח.

אופיר אקוניס: קיימנו כבר שתי ישיבות, ביקשנו לבדוק מה נעשה בזמן הזה, ונשמע מה נעשה בזמן הזה.

אופיר אקוניס: אני יודע שביום הזה מדינת ישראל נמצאת במאבק גדול מאוד, עצום, שכמותו אולי לא ראינו שנים, בראש ובראשונה ודאי על דעת הקהל העולמית.

יעקב כץ: אולי כדאי לברך את הפצועים.

אופיר אקוניס: אנחנו נמצאים במאבק, אם אינני טועה, ששנים לא היינו בו, על דעת הקהל העולמית, בעקבות האירועים של משט הטרור שהיה בלילה בכיוון עזה.

אופיר אקוניס: בוודאי גזלנו מנציגי משרדי הממשלה שנמצאים כאן שעה וחצי של פעילות חשובה.

אופיר אקוניס: אני מדבר בעיקר, ואולי בראש ובראשונה, על משרד החוץ ואולי גם על המשרד לשיתוף פעולה אזורי ואחרים.

אופיר אקוניס: היתה לי התלבטות.

אופיר אקוניס: היו כאן אנשים שהציעו לי עוד לפני כן שלא לקיים היום את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: אני חושב שחשוב להמשיך לקיים את הדיון הזה, זוהי עוד גזרה במאבק של מדינת ישראל על דעת הקהל.

אופיר אקוניס: זה מאבק קשה, צריך להתגייס ולעמוד לימינה של מדינת ישראל ללא חילוקי דעות פוליטיים, בוודאי היום, לאחר אירועי הלילה.

אופיר אקוניס: אני מסכים אתך, חבר הכנסת כץ, שמכאן אנחנו שולחים, כמובן, ברכת החלמה מהירה ללוחמי צה"ל שנפצעו הלילה באותה פעילות.

אופיר אקוניס: לדאבון הלב, כפי שאמרה לי חברת הכנסת חוטובלי, אנחנו נתקלים בבליץ על ישראל, כולנו גם רואים את זה.

אופיר אקוניס: אני חושב שחייבים להתאחד ולהיות בחזית אחת כאן בקרב הסברה לא אפולוגטי, וגם בעניין הזה של החרם אנחנו צריכים להפסיק את האפולוגטיקה ואת ההתנצלות.

אופיר אקוניס: בראש ובראשונה, אני מקווה שראש הממשלה יעשה את זה מחר בפגישתו עם הנשיא אובמה, קודם כול על העניין של משט הטרור, זה דבר אחד.

אופיר אקוניס: צריך להסביר ולהציג מייד את כל הראיות של אותו "סיוע הומניטרי" כביכול, שהיה אמור להגיע אחר-הצהרים לרצועת עזה בדמות הקלשונים, הגרזנים והנשק שהוכן מבעוד מועד על ספינת הטרור הזאת.

אופיר אקוניס: אבל, לדעתי, ראש הממשלה חייב להעלות – עם כל הכבוד והעיסוק בדבר הענק, והוא ענק, של העניין האירני – גם את החרם הזה שהטיל ראש הרשות הפלסטינית באותו צו על התוצרת החקלאית מיהודה ושומרון.

אורי אריאל: כל התוצרת.

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: חובה להעלות את הנושא הזה גם עם נשיא ארצות-הברית, להתחיל לקבל החלטות ולהתכנס לזמנים של קבלת החלטות.

אופיר אקוניס: ביקשנו בישיבה הקודמת, אם אינני טועה, ממך, גברת רביע ממשרד החוץ, לבדוק לגבי העניין.

אופיר אקוניס: היה פה איזה ויכוח.

אופיר אקוניס: אתה זוכר, חבר הכנסת אריאל?

אופיר אקוניס: האם הדבר הוא בניגוד להסכמי פריז או לא בניגוד להסכמי פריז, ואני מקווה שהמדינה באה עם מסקנה מסוימת, כמובן נשמע- -

אברהם מיכאלי: ממתי מעניינים אותם הסכמים?

אופיר אקוניס: - -וגם העלינו כאן כמה רעיונות, שאני חושב שהממשלה חייבת לאמץ.

אופיר אקוניס: אני אומר מלכתחילה, כדי שלא יהיו אי הבנות, באופן אישי אני חושב שהדבר האופרטיבי הראשון הוא הרעיון שעלה כאן לסגור נמלים.

אופיר אקוניס: זה רעיון.

אופיר אקוניס: אני חושב שצריך להודיע על-ידי החלטת הקבינט המדיני-ביטחוני – והדברים כבר היו, כבר קרו, אני לא ממציא, אנחנו לא ממציאים את הגלגל – על הקפאת העברת הכספים, החזרי מס ערך מוסף והמסים האחרים לרשות הפלסטינית.

אופיר אקוניס: זה דבר קל, זה דבר שדורש החלטת קבינט מדיני-בטחוני.

אופיר אקוניס: אני לא רואה שיהיו שם חילוקי דעות בעניין הזה, וצריך להחליט, פשוט צריך להחליט, אי-אפשר להשאיר את זה באוויר כל הזמן.

אופיר אקוניס: אני מקווה לקבל פה גם תמיכה של חברי הכנסת, כדי שהממשלה תראה שהכנסת תומכת, לפחות בדבר הזה, אם לא בצעדים נוספים.

אופיר אקוניס: אדוני יושב-ראש הכנסת, בדיוק בתזמון מפתיע סיימתי את דברי ורציתי להתחיל לשמוע כאן את החברים, לשמוע עדכון ממשרדי הממשלה על פעולותיהם בעניין החרם הפלסטיני.

אופיר אקוניס: מנהלת הוועדה, מתי התכנסנו בפעם האחרונה?

אופיר אקוניס: לפני פחות מחודש.

לאה ורון: ב-2 במאי.

אופיר אקוניס: דרך אגב, זו הפעם השלישית שאנחנו מתכנסים.

אברהם מיכאלי: הוועדה הזאת, אבל גם ועדות אחרות ישבו.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

אופיר אקוניס: אנחנו הוועדה הראשונה שהעלתה את הנושא.

אופיר אקוניס: בעניין הזה, אגב, מי שבאמת הפנה את תשומת לבי יושב פה, יושבים כאן רון נחמן, יושב כאן גרשון מסיקה ויושבים כאן דוד אלחיאני ודני דיין, והם הביאו את העניין לתשומת לבי.

אופיר אקוניס: כמובן, עשו את זה באמצעות חברי הכנסת.

אופיר אקוניס: הדבר הזה בא מהשטח.

אופיר אקוניס: כך זה הגיע לידיעתנו, ואני חושב שהם עשו דבר נכון, הם הביאו את זה לידיעתנו והעלינו את זה על סדר-היום במהירות אדירה.

אופיר אקוניס: עכשיו הממשלה מתבקשת לספר לנו מה היא עושה בעניין, מה הצעדים האופרטיביים שעושה האקזקוטיבה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: כמובן, אדוני, אתה מכבד אותנו בנוכחותך.

אופיר אקוניס: אנחנו תמיד מתכבדים בנוכחותך.

ראובן ריבלין: תודה, ואני מתכבד בישיבת ועדת הכלכלה של הכנסת.

ראובן ריבלין: אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי חברי הכנסת, אני שמח לראות ועדת כנסת הממלאת את תפקידה, כאשר חברי הכנסת הרבים מאיישים את כיסאותיהם בוועדה.

ראובן ריבלין: ביום חמישי ערכתי ביקור בברקן, שהוא באופן בולט פארק תעשייתי שאנשים בעלי חזון שלום חזו אותו, שכן אשר מדברים בהסכמי שלום, כמובן מדברים קודם כול על שיתוף פעולה מלא בין תושבי ארץ-ישראל כולם – שהרי אנחנו לא מתכוונים להשיג הסכם שלום, אנחנו מבקשים להשיג בכל נפשנו ובכל מאודנו שלום – ושמחתי לראות את אותם אלה הבאים במגע ובמשא עם מדינת ישראל זה 150 שנה, כי כאשר מדברים על הצורך המיידי במציאת פתרון לשלום, יש לראות איך אנחנו מסדירים את ישיבתנו המשותפת בארץ-ישראל, שהיא ארצו של העם היהודי והיא גם מקום הולדתם של רבים מתושבי ארץ-ישראל שאינם יהודים, ואנחנו לא מתכחשים לעניין זה.

ראובן ריבלין: חלום הדורות היה שנדור יחד – האם יחד ולחוד או יחד לחוד – כל אחד לפי השקפת עולמו, אבל כל מי שמבקש שלום בהחלט רואה את הגשר של השיתוף פעולה בחיים היומיומיים בין יהודים וערבים בארץ-ישראל, בין פלסטינים וישראלים בארץ-ישראל כדבר שהוא תנאי ראשוני לקיום השלום.

ראובן ריבלין: הרוחות הרעות שנושבות מעצם הגיית הרעיון של חרם על תוצרת הבאה מההתנחלויות הוא דבר שביקשתי לראותו במו עיני, שכן ברור לי וברי לי שרוב אותם אלה אשר ביקשו לקיים חרם על סחורה של מדינת ישראל, על ייצור של מדינת ישראל, התכוונו בראש ובראשונה לפגיעה במדינת ישראל, ולהשקפתי ולהשקפת רבים במדינת ישראל, כאשר מדובר בפעמי שלום, אין הבדל בין ברקן, תל-אביב, שדרות וקרית-שמונה.

ראובן ריבלין: נפגשתי עם פועלים העובדים במקום, פגשתי עובדים שהם אזרחי ישראל ופגשתי עובדים שהם תושבים שגרים בישות הפלסטינית.

ראובן ריבלין: דיברתי אתם, וכולם שמחים בעבודתם.

ראובן ריבלין: לא שמעתי תלונה או טרוניה מצד מי מהעובדים, אם פלסטינים או אם ישראלים, שמקופחים מול עובדים אחרים.

ראובן ריבלין: כל מי שיושב בליין, באיזשהו ליין, מקבל בדיוק כמו עובד על ידו שאינו אזרח אותה מדינה.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שבאים לידי ביטוי בשיאו של שיתוף פעולה אשר הוא עתיד השלום.

ראובן ריבלין: זכור לי שראש ממשלה בישראל חלם והזה את המזרח-תיכון החדש וראה בפארקים התעשייתיים את אחד הדברים היותר חשובים כדי לקיים וליצור את הקשר.

ראובן ריבלין: לימים היה איש זה אחד מהנשיאים היותר בולטים בתולדות מדינת ישראל, והוא נשיאנו היום, הנשיא פרס.

ראובן ריבלין: טלפנתי ללשכתו והעברתי אליו דיווח מקורות מסעי לברקן, כמו גם את התרשמותי, ואנחנו שוקלים כרגע – אני צריך לקבל את תשובת בית הנשיא כמובן – שאפילו הנשיא יבקר במקום.

ראובן ריבלין: נדמה לי שהדברים האלה מצריכים תגובה.

ראובן ריבלין: הנושא של החרם הערבי היה נושא שבו למעשה ביקשו לראות ולהראות את ישראל בעולם כולו כמצורעת, כמדינה שאסור שיתייחסו אליה, שאסור שיישאו וייתנו אתה בכל מגע, בין שיהיה מגע מדיני, בין שיהיה מגע כלכלי ובין שיהיה מגע ביטחוני.

ראובן ריבלין: החרם הזה הוא ניסיון לקבע את הסכסוך היהודי-ערבי, הוא ניסיון נוסף לומר: לעולם לא נכיר בישראל.

ראובן ריבלין: פעמים אנחנו אומרים: טוב, אז הם אמרו.

ראובן ריבלין: נדמה לי שכאשר באים בתואנה שמדובר באזור מסוים – אני מוכרח לומר שקיבלתי חוברות, ואני קורא ערבית, שבהן מורים לכל התושבים באזור הפלסטיני לבל יקנו סחורות ישראליות – בסופו של דבר זה יביא לחרם על ישראל כולה.

ראובן ריבלין: אם ישתכנעו שאפשר לכופף את ישראל, הדבר יעבור למחוזות אחרים.

ראובן ריבלין: נסדק סדק שעלול להתרחב עד כדי יצירת שבר שאנחנו לא נוכל לראות מה יעלה בגורלו, ותוצאותיו יכולות להיות חמורות ביותר.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר כרגע ברמה של זכות עם ישראל על ארץ-ישראל, אני מדבר על הזכות של כולנו לחיות בשלום ולא רק לדבר על שלום.

ראובן ריבלין: נדמה לי שמדינת ישראל נרדמה על המשמר.

ראובן ריבלין: המעשה הפלסטיני הוא מעשה חמור ביותר, הקורא תגר על עצם האפשרות לקיים משא-ומתן לשלום.

ראובן ריבלין: לא יכול להיות מצב שבו, מצד אחד יקיימו משא-ומתן לשלום, ומצד אחר יחרימו את תוצרתה של מדינת ישראל.

ראובן ריבלין: יותר מכך, אדוני יושב-ראש הוועדה וחברי חברי הכנסת, יש פעולות איבה רבות כלפי ישראל, ופעמים פעולות האיבה גורמות נזק למדינת ישראל וגם לאזרחיה ולתושביה, למדינת ישראל בכלל ולאזרחים מיוחדים בפרט.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאם החרם הזה מכה – ואני רואה פה תעשיינים שנמצאים שם, ודיברנו בצורה מפורטת, הם בוודאי גם ירחיבו דברם, אינני שלוחם, באתי הנה על מנת לבקש מוועדת הכלכלה להפנות את תשומת לבה של הממשלה, שמא היא לא ערה לתרחישים העלולים להתפתח ממה שמתרחש כרגע – מדינת ישראל צריכה קודם כול לבוא ולומר: אנחנו עומדים מאחורי כל אזרחי ישראל אשר השקיעו, עמלו ויצרו מערכת יצירתית עתירה באותם האזורים שהם נפגעים.

ראובן ריבלין: יכול להיות שבזמן מלחמה ובזמן שיש נפגעים, צריך לפצות.

ראובן ריבלין: ומדינת ישראל צריכה לראות איך היא עומדת בחרם גם מול אזרחיה אשר השקיעו, וצריך לראות דרך שבה אנחנו נוכל לבוא ולומר להם שבאותה עת שאנחנו מתמודדים על מנת לבלום את הרעה המתרחשת לנגד עינינו, שבה מבקשים למחות נגד מדינת ישראל ולהטיל עליה חרם, אנחנו צריכים לעמוד ולטפל טיפול שורש באירוע.

ראובן ריבלין: ולכן באתי על מנת להביא את התרשמותי מביקורי ביום חמישי בברקן.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שמתוך 7,500 עובדים במפעלים שביקרתי, 5,000 מהם עובדים פלסטינים, שווי זכויות לפי החוק הישראלי- - -

2482: מתי נולדו כל כך הרבה?

2482: היו 3,000, פתאום צמחו ל-5,500?

ראובן ריבלין: יכול להיות שטעיתי.

ראובן ריבלין: על כל שני עובדים פלסטינים יש עובד ישראלי אחד.

ראובן ריבלין: העובדים הפלסטינים דיברו אתי באופן חופשי, מי שלא רצה מול התקשורת, לא דיבר מול התקשורת.

ראובן ריבלין: הם אמרו לי שהם מאוד מרוצים, שהם מבקשים לבוא.

ראובן ריבלין: הם חוששים מגזרה שעלולה לבוא מצד הרשות הפלסטינית, אשר מגלה כוונות על-ידי ראש ממשלתה ועל-ידי נשיאה להחרים את ישראל, כאילו היום זה הדבר החשוב ביותר.

ראובן ריבלין: צריך להפנות את תשומת לבה של הממשלה איך לנהל משא-ומתן עם מי שמחרים את ישראל.

ראובן ריבלין: יש תנאים מוקדמים למשא-ומתן, ונדמה לי שזה אחד מהם.

ראובן ריבלין: יש שני מישורים: האחד זה לבוא ולמנוע מהרשות הפלסטינית בדורון, ואם לא, אז בדרך הרבה יותר תקיפה, לא לאפשר לעובדים הפלסטינים אשר מוצאים את מקומם באזור התעשייה הזה ובאזורי תעשייה אחרים, העובדים בישראל, את האפשרות להתפרנס, כי זו היתה בקשתם ותחינתם לפני.

ראובן ריבלין: נדמה לי שה-1 בינואר הוא יום גזרה על האזרחים הפלסטינים, ואומרת כבר היום הרשות הפלסטינית שמי שיעבוד אצל מה שהם מכנים "התנחלויות" או באזורים ישראליים, ייאסר, זאת אומרת, הוא עובר עבירה בעיני הרשות הפלסטינית.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שצריך לטפל בהם ברמה זו וברמה אחרת בזמן שבו באמת יש איזה חרם על מוצרים ישראליים אשר נעשה כתוצאה מהסתה פן ערבית, או מהסתה פן אסלאמית, או מהסתה נגד ישראל נטו.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שאנחנו צריכים, כממשלה וכמערכת שלטונית, לבקש ולדעת מהן הדרכים שבהן יפוצו אותם אלה שיינזקו בזמן אותה מערכה שאנחנו מנהלים.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אני מאוד מודה לך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אני אעדכן אותך שבישיבה הקודמת, אם אינני טועה ב-2 במאי, ישב כאן סגן שר החוץ, דני איילון – שעסוק היום, אני מקווה, עם גורמים אחרים בממשלה, גם אני התגייסתי לעבודה הזאת ולפעילות הזאת של ההסברה הישראלית, ואני מניח שגם חברי כולם וגם אתה אדוני היושב-ראש – ואמר שישראל, הצטערתי לשמוע כמובן, לא תציב תנאי מוקדם בעניין הזה.

אופיר אקוניס: כלומר, לשיחות הקרבה לא היה תנאי מוקדם, כפי שאמר כאן סגן שר החוץ איילון בנושא אחר.

אופיר אקוניס: מה שכן אפשר לעשות, ואת זה הצעתי 60 שניות לפני שנכנסת, זה לקבל החלטות, כי הממשלה מקבלת החלטות אופרטיביות.

אופיר אקוניס: היא יכולה לעשות דבר שהיא עשתה כבר בעבר, וזה פשוט להקפיא את העברת הכספים לרשות הפלסטינית.

אופיר אקוניס: זה רעיון שלי, הוא עלה פה, אגב, בישיבות הקודמות.

אופיר אקוניס: אולי מייד נשמע את עמדת משרד החוץ ומשרד האוצר, שאחראי על העברת הכספים בפועל, ואת המשרד לשיתוף פעולה אזורי.

אופיר אקוניס: אבל לפני כן, אדוני היושב-ראש, ברשותך, יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת זאב אלקין, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אורי אריאל.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, אתה צודק בהחלט בדבריך שמדובר בתופעה חמורה ומסוכנת, לא רק להתיישבות ביהודה ושומרון, אלא למדינת ישראל כולה.

זאב אלקין: וועדת הכלכלה, ועל זה אני מברך את יושב-ראש הוועדה, נכנסה לעובי הקורה כבר מזמן וגילתה רגישות לצעדים הראשונים של התופעה הזאת.

זאב אלקין: לצערי, לוקח זמן לממשלה להתארגן ולהגיב, וזו טעות גדולה.

זאב אלקין: אם לא נגיב בזמן, לא נוכל לפעול כנגד חרם על מדינת ישראל כולה.

זאב אלקין: הרי אם אנחנו לא יודעים להתמודד עם החרם כאן בביתנו, כמו שצריך, ואתה צודק, אדוני היושב-ראש, בסופו של דבר זה חרם על חברות ישראליות ועל מדינת ישראל, אז מה לנו שנלין אחר-כך כשבכל העולם יקומו מחדש קולות אחרים?

זאב אלקין: לכן נדרשת כאן פעולה דחופה בשני מישורים: מצד אחד, במישור הממשלתי, ואני מציע לך, אדוני היושב-ראש, לקרוא כאן בצורה בהולה לממשלה להגיב, גם בדרך של פיצוי לנפגע על חשבון אותם כספים שאנחנו מעבירים לרשות הפלסטינית.

זאב אלקין: מי שפתח בחרם, צריך גם לשאת בעלותו.

זאב אלקין: וגם בדרך שהציע כאן, לא מישהו מאנשי ההתיישבות ביהודה ושומרון, אלא יושב-ראש התאחדות התעשיינים, בן-אדם שקול בדרך כלל, אדוני יושב-ראש הכנסת.

זאב אלקין: אמר כאן שרגא ברוש שמה שנדרש זה איום על סגירת נמלי הים והאוויר כלפי הרשות הפלסטינית.

זאב אלקין: זאת הדרך הכי- - -

אורי אריאל: הוא לא הציע לאיים, הוא הציע לעשות את זה.

זאב אלקין: הוא הציע דווקא לאיים, אבל אפשר גם לעשות.

מנחם אליעזר מוזס: ואז יהיה גם משט אווירי, לא רק ימי.

זאב אלקין: תאמין לי, אורי אריאל, אם היו מאיימים ברצינות, גם זה היה מספיק.

זאב אלקין: לצערי, זה לא קורה.

זאב אלקין: ואני חושב שזאת גם דרך.

זאב אלקין: אני חושב שאין מנוסה כמו שרגא ברוש עד כמה וכמה הרשות הפלסטינית תלויה בדרכי הגישה האלה, ולכן כדאי מאוד לממשלה לשקול ברצינות את ההצעה שלו.

זאב אלקין: זו דרך אחת של פעילות ממשלתית.

זאב אלקין: עם זאת, אדוני היושב-ראש, ודיברתי על כך בדיון הקודם, אני חושב שאנחנו, ככנסת, נצטרך להגיב ביוזמת חקיקה.

זאב אלקין: אם קיים חוק אמריקני שמטיל סנקציות על חרם של חברות ישראליות והשתתפות בחרם על מדינת ישראל, במצב שיש היום אין סיבה שלא יהיה חוק ישראלי על הבסיס של חוק אמריקני, כמובן עם התאמות, כי כאן יש לנו עסק גם עם הרשות הפלסטינית, ולצערי, חלקית, גם עם אזרחים ישראלים שמשתפים פעולה עם המסע הזה של החרם, יהא זה חרם כלכלי או חרם אקדמי.

זאב אלקין: אני מאוד מקווה שנוכל בימים הקרובים ביחד, בציר חוצה קואליציה ואופוזיציה, להוביל את יוזמת החקיקה הזאת בכנסת.

זאב אלקין: אגב, הודיעה לי יושבת-ראש סיעת קדימה שהיא בהחלט שותפה לכל המאבק בעניין של החרם, בצדק אני חושב, כי לא מדובר כאן בנושא פוליטי, לא בקואליציה ולא באופוזיציה, אלא בנושא שיאחד את רוב הכנסת, גם בלחץ על הממשלה וגם בתהליך החקיקה.

זאב אלקין: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך, יושב-ראש הקואליציה.

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת אריאל.

אורי אריאל: תודה, אדוני יושב-ראש הוועדה.

אורי אריאל: מכובדי יושב-ראש הכנסת, אתה "חושד בכשרים".

אורי אריאל: לחשוב שהממשלה לא ערה למצב?

אורי אריאל: היא ערה מאוד.

אורי אריאל: איך אני יודע?

אורי אריאל: כי ראש הממשלה התייחס לזה בסיעת הליכוד, כי שר התעשייה התייחס לזה בראיונות ולא בראיונות, סגן שר החוץ היה פה, והרשימה ארוכה – כולם התייחסו, כולם יודעים.

אורי אריאל: בין הידיעה לבין המעשה ת"ק פרסות.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: מכובדי ישאל את ראש הממשלה.

אורי אריאל: אפשר לדון פה, נתכנס, החברה יוצאת מן הכלל, המון חברי כנסת פה ברוך השם – אני רוצה לסיים במה שפתח יושב-ראש הוועדה – אבל צריך לעשות, ולעשייה בכנסת יש שתי צורות:

אורי אריאל: האחת זה חקיקה, כפי שהציע חבר הכנסת אלקין.

אורי אריאל: זה נמשך הרבה זמן, ידידי, גם אם הקואליציה תתגייס וכולם ירצו, אתה יודע יותר טוב מכולם פה, או כמו יושב-ראש הכנסת, שזה עניין לחודשים רבים במקרה הטוב.

אורי אריאל: גם אם יושב-ראש ועדת החוקה יתגייס, זה עדיין יימשך חודשים, כי אני סומך על הפרקליטים במשרד המשפטים וכהנה וכהנה.

אורי אריאל: יש דרך נוספת, שהוועדה תודיע לממשלה שהיא חושבת שצריך לעשות א', ב' ו-ג'.

אורי אריאל: הדברים שהזכרת והוזכרו, אני לא צריך לחזור עליהם.

אורי אריאל: יש די אמצעים לממשלת ישראל שבהחלטה אחת של ראש הממשלה הם קורים, והם קורים מעכשיו למחר.

אורי אריאל: אם הממשלה מתקשה בזה, והיא צריכה עידוד של הוועדה, ליושב-ראש הוועדה ולוועדה יש כלים להביע את מורת רוחם או את רצונם כלפי הממשלה.

אורי אריאל: הדברים עכשיו הם בידך.

אורי אריאל: אני אומר את זה בצורה הפשוטה, אני יכול לדבר על זה, אבל אין לי כלי להביא את זה לפעולה.

אורי אריאל: אם אתה תחליט, כיושב-ראש הוועדה, תודיע לממשלה שזה רצון הוועדה וחברים נוספים מהבית – אני חושב שזה חוצה מפלגות, כפי שנאמר, חברת הכנסת דליה איציק ואחרים בעד – ואתה מבקש מהם לעשות את זה בתוך זמן קצוב.

אורי אריאל: לצורך העניין, שבועיים נראה לי זמן הוגן אחרי שלוש ישיבות שמתקיימות פה, זה לא התחיל היום.

אורי אריאל: ואם לא, לך יש הדרכים שלך להביע את מורת רוחך, ואני חושב שהממשלה תתחשב בהן ויושב-ראש הקואליציה יתחשב בהן וכולנו נתחשב בהן, ונביא גאולה בעניין הזה.

אורי אריאל: בעיות מן הסוג הזה צריך להרוג כשהן קטנות, אחרת הן גדלות, ואז לא בטוח שיודעים איך לפתור אותן.

אורי אריאל: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: תודה, אדוני היושב-ראש.

אריה אלדד: הדברים שאומר לא יכולים להיות מנותקים ממה שקרה הלילה ולפנות בוקר בים.

אריה אלדד: אני מניח שהתגובה הבין-לאומית תהיה שוב קריאות ואולי יישום של חרם בין-לאומי על ישראל – חרם אקדמי, חרם כלכלי, ולא יעשו שום הבדל בין ברקן לגבעתיים, בין אריאל ומעלה אדומים להרצלייה.

אריה אלדד: אם יש לקח אחד שמדינת ישראל צריכה ללמוד בפעולתה מול מאבק בלתי אלים לכאורה של ארגונים בין-לאומיים, ובעניין הזה הרשות הפלסטינית מנהלת נגד ישראל, צריך לעצור את זה כשהם קטנים, כי אחרת אנחנו נגררים למצב שבו אנחנו צריכים להרוג אותם כשהם מסכנים את חייהם של חיילי צה"ל.

אריה אלדד: הלוא אם ממשלת ישראל לא תעצור את הדבר הזה עכשיו, היום, אז בסוף כשרבבות ערבים ביהודה ושומרון ובתחומי מדינת ישראל יקומו לשרוף משאיות תוצרת ישראלית באשר היא, נגיע שוב למצב שבו אנחנו צריכים להפעיל כוח ונשק חם כדי לשמור על ריבונות וכדי להגן על עצמנו מפני איומי טרור אלימים ולא רק כאילו לא אלימים.

אריה אלדד: ולכן כל הצעדים שדיברנו עליהם נדרשים עכשיו לביצוע על-ידי הממשלה.

אריה אלדד: מה שלא הזכרנו אולי בפעמים הקודמות, מעבר לקיזוז במקור ופיצוי הנפגעים על-ידי החרם של הרשות הפלסטינית בהעברות כספים של מע"מ ומכס שנגבה על-ידי מדינת ישראל, שהמדינה יכולה לעשות היום; מעבר לסנקציות בנמלים על ניסיונות להעביר תוצרת אל הרשות הפלסטינית וממנה כתגובה לחרם הזה – יש מצב אבסורדי לגמרי שבו אי-אפשר להכניס לארץ שום תוצרת אם אין לה תו תקן, אבל אפשר להכניס תוצרת ליהודה ושומרון דרך נמלי הים והאוויר שלנו בלי שום תו תקן.

אריה אלדד: יכול שר המסחר והתעשייה היום לקבוע ששום דבר לא נכנס לתחומי הרשות הפלסטינית אם אין לו תו תקן ישראלי, כי הוא עובר לארץ, וסופו שהוא זולג אלינו.

ישראל חסון: הוא לא יכול.

ישראל חסון: אריה אלדד, הוא לא יכול.

אריה אלדד: הוא לא יכול היום שלא ישחררו מהנמל סחורה בלי תו תקן?

יהודה כהן: זה לא נכון.

יהודה כהן: בתרקומיה נכנסת סחורה מחויבת בתו תקן של מדינת ישראל, וכל מה שאתה אומר זה לא נכון, ישראל חסון.

ישראל חסון: למדינת ישראל.

אריה אלדד: אבל זה זורם אליהם.

אופיר אקוניס: תיכף נשמע את התמ"ת, הוא יכול לספר לנו.

אופיר אקוניס: הוא יכול לספר לנו גם מה הם עושים.

אריה אלדד: והצעת החוק שמתגבשת בשדולה למען ארץ-ישראל באה לומר מהו חרם על מדינת ישראל, על גופים שפועלים ורשומים במדינת ישראל: חקלאים, תעשיינים, גם גופים שאינם כלכליים, כמו חרם אקדמי, ומה יהיה עונשו של אזרח ישראלי שעוסק בזה, איך מגדירים אותו, איזה שרים אמורים לנקוט בצעדים נגד חרם כזה, מה העונשים שיהיו קבועים בחוק למי שנותן יד לחרם כזה ומה קורה כאשר ישות שאיננה אדם פרטי, ישות מדינית חיצונית – מדינה או הרשות הפלסטינית – נוקטת בזה כנגד מדינת ישראל, איך מדינת ישראל, כמו כל מדינה שפויה, מתנגדת ומתגוננת כלפי מי שבא לנסות לפגוע בה.

אריה אלדד: אני חושב שהצעת החוק הזאת צריכה להיות מוגשת בהקדם לוועדת השרים לענייני חקיקה, ואם מסיבות בין-לאומיות כאלה או אחרות מדינת ישראל תהסס ולא תתמוך בהצעת החוק הזאת, יש כלים פרלמנטריים של חופש להנהלת הקואליציה להחליט איך מצביע כל אחד מחבריה, ואני חושב שהאיתות שצריך לצאת מכאן הוא שהצעת החוק הזאת תעבור, ולכן רצוי שתעבור בתמיכת הממשלה ובברכתה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אין ספק, כפי שגם אמר יושב-ראש הכנסת, שפעילות של האקזקוטיבה, כלומר, של הממשלה, היא הרבה יותר חזקה פה, גם בגלל התמשכות הזמנים של הצעות חוק, גם אתה אמרת את זה, חבר הכנסת אורי אריאל.

אופיר אקוניס: חובת הביצוע לא מוטלת בספק.

אופיר אקוניס: אנחנו נעשה מה שצריך כמחוקקים, אבל הממשלה צריכה לפעול.

אופיר אקוניס: זה מה שהיא צריכה לעשות, לשם כך היא מושלת.

אופיר אקוניס: זה תפקידה, כך חשבתי.

ראובן ריבלין: אם מותר לי להציע הצעה ליושב-ראש, לאחר ששמעתי את דבריהם של חברי הכנסת אורי אריאל ואלדד, תזמין את ראש הממשלה לפה, לדיון בנושא זה.

אורי אריאל: זה יהיה בעוד שנתיים.

דוד רותם: בעוד שנתיים זה טוב.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: תזמין.

ראובן ריבלין: אני מכיר אדם שהיה מאוד מקורב לראש הממשלה.

ראובן ריבלין: אם הוא יזמין אותו, הוא יבין שהוא צריך להגיע.

2482: איפה שר התעשייה ושר הביטחון?

אופיר אקוניס: שר התעשייה והמסחר נמצא כעת בקטאר, בשליחות חשובה.

דוד רותם: שר הביטחון בטלוויזיה.

ראובן ריבלין: למה שהיושב-ראש, שיש לו קשרים טובים עם ראש הממשלה, ירחיק עדותו?

ראובן ריבלין: הנושא הוא באחריות הממשלה.

ראובן ריבלין: אני אומר לך, הייתי שם- - -

אופיר אקוניס: ודאי, גם קיבלתם החלטות כאלה.

ראובן ריבלין: אני גם יודע שאחרי שחבר הכנסת אלדד היטיב לומר דבר שאולי חשבתי, אבל לא אמרתי, אני חושב שזאת אחריות הממשלה כולה.

ראובן ריבלין: מדובר פה בחרם שיכול להתפתח לחרם על מדינת ישראל כאמצעי, כאמצעי חדש.

ראובן ריבלין: זה לא דבר הזוי.

ראובן ריבלין: נדמה לי שראש הממשלה, אפילו הייתי אוסף, אם היה צורך, 40 חתימות, ומבקש ממנו לענות על כך מעל במת הכנסת בנושא זה.

ראובן ריבלין: אבל למה להטריח את ראש הממשלה אם אפשר להביאו הנה, והוא יאמר את דברו בצורה הברורה ביותר?

ראובן ריבלין: שהרי ראש ממשלת הרשות הפלסטינית עומד ושורף סחורה ישראלית לעיני העולם והעם תחת כל עץ רענן ותחת כל גבעה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בעניין הזה גם כן הערתי הערה קטנה, הזכרתי את פגישתו הצפויה.

אופיר אקוניס: שמעתי הבוקר את אחד מחברי הכנסת מהאופוזיציה מציע לראש הממשלה לחזור ארצה בעקבות האירוע הלילה.

אופיר אקוניס: אני חושב בדיוק הפוך.

אופיר אקוניס: הוא נמצא בוושינגטון, הוא נמצא בבית הלבן, מחר הוא אמור לפגוש את נשיא ארצות-הברית.

אופיר אקוניס: בדיוק הפוך, יישאר שם להסביר לנשיא אובמה מה קרה הלילה במימי הים התיכון וגם יעלה בפני הנשיא אובמה ויאמר לו שכאשר הוא שולח את השליח מיטשל הלוך ושוב בין רמאללה לירושלים, שהשליח מיטשל יעלה את זה בפני הפלסטינים ויאמר להם כדרישה: אנחנו לא יכולים להתקדם כך.

אופיר אקוניס: לא בגלל ישראל, את ההאשמות על ישראל כבר שמענו, כבר כתבנו בכל המקומות, בסדר.

אופיר אקוניס: להגיד לך את האמת, כבר די נמאס.

אופיר אקוניס: זה מה שצריך ראש הממשלה לעשות, לנצל את שהותו מחר בבית הלבן גם לנושא הסברה בנושא המשט, משט הטרור, וגם לנושא החרם הפלסטיני.

ראובן ריבלין: הואיל ואני חושב שהממשלה נרדמה, לא כמו שחבר הכנסת אריאל אומר, אני מציע שראש הממשלה יבוא הנה ונאמר לו, ואז יתברר אם אכן הוא יודע או לא.

אופיר אקוניס: בוודאי, אחרי שהוא יחזור, והוא ידווח, אני מניח, גם לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת וגם כאן, אם צריך, על תוצאות ביקורו בארצות-הברית, ואני מקווה שהביקור יהיה מוצלח.

אופיר אקוניס: אני מתייעץ עכשיו, אדוני יושב-ראש הכנסת, עם חברי הכנסת שרשומים פה, וגם עם מר בר-אל מהתאחדות התעשיינים ואברהם בירנבאום, יושב-ראש ארגון הסוחרים בישראל.

אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו מהממשלה, וגם חבר הכנסת בן-ארי ביקש, ממשרד החוץ, מהגברת רביע בדחיפות אגב, בישיבה הקודמת, חוות-דעת משפטית בשאלה האם הדבר הוא הפרה של הסכמי פריז, וממשרדים אחרים, כמו משרד הבריאות, משרד התעשייה והמסחר, גם כן מספר תשובות על שאלות שנשאלו כאן.

אופיר אקוניס: אני שואל אותם, האם כדאי שנשמע את משרד החוץ מה עשתה הממשלה בחודש האחרון?

אופיר אקוניס: אולי נשמע מה היא עשתה.

יעל רביע-צדוק: חוות-הדעת הזאת נעשית, וטרם הושלמה, ואנחנו מקווים להעביר אותה בהקדם האפשרי לוועדת הכלכלה של הכנסת.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אתה לא יודע שחוות דעת משפטיות לוקחות זמן?

דוד רותם: הרבה יותר קל לבטל את החרם מאשר לקבל חוות דעת.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: בבקשה, הגברת רביע, תני לנו סקירה מה נעשה בחודש האחרון במשרד החוץ שמרכז את הפעילות בעניין הזה.

יעל רביע-צדוק: כפי שאמר כאן סגן שר החוץ, מר דני איילון, בהופעתו בפני הוועדה, משרד החוץ מרכז את המאמץ המדיני דיפלומטי בנושא הזה.

יעל רביע-צדוק: כמו שאמר חבר הכנסת איילון, הוא התייחס לכך שהוא יעביר לראש הממשלה דרישה להעלות את הנושא בשיחותיו עם הצוות האמריקני, והבקשה הזאת הועברה.

יעל רביע-צדוק: הוא מילא את הדברים שהוא התחייב לעשות.

יעל רביע-צדוק: אנחנו ממשיכים להפעיל את הנציגים שלנו ברחבי העולם, הנציגים הדיפלומטיים, בנושא הזה, כשהם מקבלים מאתנו עדכונים ומסרים, וכמובן, הנושא עולה במלוא החומרה בכל הפגישות המדיניות, החל מצמרת המשרד ועד אחרון הדיפלומטים.

אופיר אקוניס: הנושא עולה בפגישות?

יעל רביע-צדוק: הנושא עולה, מודגשת החומרה, מודגשת העובדה שגם אם הפלסטינים מצהירים על כך שמדובר בקמפיין נגד סחורה מההתנחלויות, הרי שבפועל בשטח מתקיימת זליגה גם לסחורות ישראליות.

יעל רביע-צדוק: אנחנו מעלים את סוגיית הפועלים וכל מכלול הנקודות בהקשר הזה.

אופיר אקוניס: מה היה המענה של הצוות האמריקני?

אופיר אקוניס: הצוות האמריקני דרש מאתנו במשך שנה שלמה דברים שלא יכולנו לקיים, וקיבל תשובה.

אופיר אקוניס: אני מקווה שהתשובות היו ברורות, כי אני רואה סוג של שינוי בעמדה האמריקנית.

אופיר אקוניס: יכול להיות שהאמריקנים צריכים לשנות את עמדתם כלפי הפלסטינים.

אופיר אקוניס: אני שואל אותך, האם אני יכול לשמוע ממך סוג של תשובה לגבי מה אומרים האמריקנים?

דוד רותם: שהם ידברו עם הפלסטינים.

אופיר אקוניס: לא יודע.

יוסי דגן: שיחות קרבה.

יוסי דגן: שיחות קרבה.

אופיר אקוניס: נשמע.

אופיר אקוניס: הגברת רביע, אני מבקש אם יש לך תשובה בעניין הזה, כדי שנבין.

יעל רביע-צדוק: מאותם בני-שיח דיפלומטים שאתם אנחנו מדברים אנחנו יודעים שהמסר עבר לפלסטינים במלוא החומרה, עם כל המשמעויות שאנחנו מייחסים למהלך הפלסטיני הזה, עם כל חוסר הלגיטימיות שלו, והעובדה שהוא מהלך מזיק, גם לישראל, גם לפלסטינים, גם למאמץ להגיע להסדר מדיני.

יעל רביע-צדוק: עד כאן.

אריה אלדד: אין עדיין חוות דעת משפטית?

אופיר אקוניס: מה לגבי חוות הדעת המשפטית?

יעל רביע-צדוק: כמו שאמרתי, היא בשלבי הכנה מתקדמים, אנחנו מקווים להשלים את העבודה גם בהתייעצות עם יועצים משפטיים של משרדים רלוונטיים ולהעביר אותה בהקדם האפשרי.

אופיר אקוניס: כמה זמן זה צריך להימשך?

אופיר אקוניס: הסכם פריז הוא הסכם ידוע לייעוץ המשפטי של משרד החוץ, ידוע לייעוץ המשפטי ולמחלקה הבין-לאומית במשרד האוצר וגם ידוע למחלקות הרלוונטיות לתמ"ת.

אופיר אקוניס: אגב, היו יומיים חופש, היה שבועות באמצע, אבל זה דבר דחוף, זה לא דבר שיכול להימשך.

אופיר אקוניס: אמר חבר הכנסת רותם שחוות-דעת משפטית יכולה לקחת זמן רב.

אופיר אקוניס: אנחנו בעיצומו של מאבק, אנחנו לא במאבק פרוזאי.

אופיר אקוניס: יושבים כאן ראשי רשויות מכל מיני יישובים, והם מוצאים את עצמם כשבפועל לא קרה כלום.

אופיר אקוניס: השיחות עם האמריקנים כנראה שלא הועילו, הייעוץ המשפטי של מדינת ישראל חי לו באיזה זמן בלתי מוגבל.

אופיר אקוניס: ביקשנו אגב, אני מקריא מהפרוטוקול: מבקשים בדחיפות – זאת אומרת, הכנסת ביקשה מהממשלה, אדוני היושב-ראש – חוות דעת משפטית ב-2 במאי.

אופיר אקוניס: מאז עבר הרבה מאוד זמן.

אופיר אקוניס: אנחנו דורשים להניח אותה עד סוף השבוע על שולחן הכנסת.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, האם זו בקשה מוגזמת?

ראובן ריבלין: לא.

אופיר אקוניס: אני מבקש, גברתי, להניח עד סוף השבוע על שולחן הכנסת חוות דעת משפטית לגבי העניין הזה.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אפשר לשאול שאלה?

אופיר אקוניס: בבקשה.

דוד רותם: ונניח שחוות הדעת המשפטית תגיד שהחרם איננו מפר את הסכמי פריז, אז מה?

דוד רותם: זה אומר שאנחנו מתבססים על חוות דעת משפטית, ולכן אנחנו הולכים לחשוב?

אופיר אקוניס: אנחנו ביקשנו את זה.

דוד רותם: מה זה חשוב מה תגיד חוות הדעת המשפטית?

דוד רותם: אנחנו צריכים לפעול.

דוד רותם: חוות הדעת המשפטיות יבואו אחר-כך, קודם כול אנחנו צריכים לפעול, משום שיש פה מצב שמטילים חרם על סחורה ישראלית, וגם אם זה לא נוגד את הסכמי פריז, עדיין אנחנו צריכים לנקוט פעולות.

דוד רותם: בואו לא נחכה לחוות דעת משפטיות, כדי שיהיה לנו את המסמר להיתלות בו.

דוד רותם: אין חשיבות לחוות דעת משפטית בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אגב, לא אמרתי, חבר הכנסת רותם, שהדבר הזה ימנע פעולה ממשלתית נוקבת בעניין הזה, אני חושב שהקבינט המדיני-ביטחוני יכול להתכנס ולקבל החלטה.

אופיר אקוניס: אתם קיבלתם החלטה בקבינט או בממשלה לגבי הקפאת כספים בתקופת כהונתך כשר.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, זה יכול להיות גם במליאת הממשלה, יכול להיות גם בקבינט?

ראובן ריבלין: ודאי.

אופיר אקוניס: היום יש פורום אחר שנקרא- - -

דני דיין: עניין אינפורמטיבי לגבי מה שהגברת רביע אמרה.

אופיר אקוניס: בבקשה.

דני דיין: אם כך הם הדברים, אני קורא דברים שאמר סלאם פיאד ל-ynet לפני חמישה ימים.

דני דיין: הוא אמר כך: פיאד התייחס גם לאיומים שגורמים ישראלים השמיעו בתגובה לחרם, ואמר כי הממשלה הפלסטינית לא קיבלה שום מסר רשמי בנושא.

דני דיין: אני מאמין לגברת רביע, לא למר פיאד, שידוע ככזבן ידוע, אבל זה מראה באיזה זלזול הרשות הפלסטינית מתייחסת לדברים של ממשלת ישראל בנושא.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, לא תיאמתי את זה עם ראש הממשלה, אני אומר לך שאני חושב כחבר כנסת, כאזרח, שיעלה מחר את הדבר בביקורו בארצות-הברית.

ראובן ריבלין: בשלב זה, ביום חמישי, ביקשתי לעורר את תגובתו של ראש ממשלת הפלסטינים.

אופיר אקוניס: קיבלת תשובה.

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: עכשיו, אחרי שהוא אמר מה שהוא אמר, נדמה לי שלא זכאית, אלא חייבת הוועדה להזמין את ראש הממשלה, שהוא המקביל לראש הממשלה של הרשות הפלסטינית.

דוד רותם: חס ושלום.

גרשון מסיקה: הוא הבן-גוריון.

דוד רותם: חס ושלום.

ראובן ריבלין: זה מכאיב לך?

דוד רותם: זה מכאיב לי, כן.

דוד רותם: מה אני אעשה?

ראובן ריבלין: ראש הממשלה שלי מספיק חזק בעיני, שזה לא יכאיב לי, והוא צריך לומר דברים ברורים.

דוד רותם: אתה צריך גם להתחשב בי, לא רק בעצמך.

מיכאל בן-ארי: תיזהר בדבריך.

דוד רותם: אתה צריך גם להתחשב בי.

ראובן ריבלין: אני אומר את זה גם כחבר כנסת מן המניין.

ראובן ריבלין: אני נותן עצה ליושב-ראש.

מיכאל בן-ארי: אין לו מדינה שיהיה ראש ממשלה.

ראובן ריבלין: ראש ממשלת הרשות הפלסטינית.

דוד רותם: ראש רשות הממשלה הפלסטינית עבריין ידוע.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, מכובדי יושב-ראש הכנסת, אני חושב שצריך להביא בחשבון, בייחוד אחרי מה שקרה היום, ובכלל.

יעקב כץ: "ונהי בעינינו כחגבים" – יושב-ראש הכנסת, הם רואים אותנו בשנים האחרונות, בייחוד בשנה וחצי האחרונות מאז עלה לשלטון ראש הממשלה הלאומית שלנו, שעל כל התקפה שהם פועלים נגדנו אנחנו הולכים ונהיים יותר חלשים.

יעקב כץ: פעם אחת אנחנו בעצמנו מקפיאים, פעם שנייה אנחנו מפסיקים את הבנייה בירושלים, אנחנו מכריזים על שתי מדינות לשני עמים.

יעקב כץ: אבו-מאזן היום, אחרי המשט, כבר הודיע שהוא ידרוש את כינוס הממשלה המדומה שלו כדי לדרוש את סילוקה של ישראל מהאו"ם, ואולי הוא גם יכריז על החרמת הסחורות של כל מדינת ישראל.

יעקב כץ: מה שמדינות ישראל או ממשלת ישראל צריכה לעשות, כלומר, ראש הממשלה צריך לעשות, או מי שתולה בראש הממשלה סיכוי שהוא יקבל החלטה כזאת או אחרת, על-ידי זה שנביא אותו לפה, קשה להאמין שראש הממשלה- - -

אופיר אקוניס: תרשה לי לרענן את זיכרונך.

אופיר אקוניס: ראש הממשלה הנוכחי כבר קיבל החלטה על הקפאת כספים בכהונתו הראשונה.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך באמת בהגינות, ואפילו כחבר, שאני לא חושב שלהתקיף את הממשלה יפר את החרם.

אופיר אקוניס: אני לא חושב שהתקפה על הממשלה תביא להפסקת החרם.

יעקב כץ: אף-על-פי שאני באופוזיציה, אני מתאמץ לא להתקיף, אני מאוד מכבד את ראש הממשלה- - -

אופיר אקוניס: באנדרסטייטמנט אנגלי אתה מתקיף.

אופיר אקוניס: אוקספורדי כזה.

יעקב כץ: אני מאוד מכבד את ראש הממשלה, אני רק אומר שראש הממשלה עד עכשיו, לא שמענו ממנו, אף-על-פי שזה כבר מספר חודשים, אמירה ברורה, למשל, כמו של יושב-ראש הבית, אמירה ברורה כמו ההודעות שלך למשל, שהן חד-משמעיות.

יעקב כץ: על זה דווה לבי.

יעקב כץ: אם ראש הממשלה היה אומר מלה, יכול להיות שהם היו נבהלים, היו מגיבים, אבל לא היתה תגובה.

יעקב כץ: ברשותך, כבוד יושב-ראש הוועדה, אני רק רוצה להוסיף מלה אחת.

יעקב כץ: בהנחה שזה לא ישפיע על מי שמכונה אבו-מאזן, אבו עבאס – אני יודע?

יעקב כץ: – איש הטרור לשעבר, והם נמצאים עכשיו בתחושה שרק עוד מכה אחת ומדינת ישראל נופלת לקרשים, והם מכים ומכים – תראה את חברי הכנסת הערבים היום מתחרים ביניהם על האמירות האנטי-ישראליות: אנטי מדינת ישראל, אנטי כנסת ישראל ואנטי צבא ההגנה לישראל – אני בא עם הצעה.

יעקב כץ: אני חושב שצריך להיערך לעזרה למפעלים, ומהמקום הזה צריכה לבוא גם קריאה נוספת, כמו שהיה בשנים 1939-1936, כשהיתה השביתה הגדולה.

יעקב כץ: אז הם שבתו, והיישוב היהודי בארץ-ישראל נערך לתשובה ציונית, לאומית, בריאה.

יעקב כץ: אני חושב שצריך לקרוא מפה למועצת יש"ע, בתמיכה ממשלתית ושל כנסת ישראל, שנתארגן כולנו, לקרוא לבוגרי צבא להיכנס לעבודה.

יעקב כץ: צריך להביא בחשבון שזה יקרה, מי יהיו הפועלים שיעבדו מחר?

יעקב כץ: אם זה יקרה בכל מדינת ישראל, והם יחשבו שעוד מכה אחת הם מכים אותנו שוק על ירך ואסור בכלל לשתף פעולה עם מדינת ישראל, צריך גם לדברים האלה להיערך, ולקרוא היום לחבר'ה צעירים להיכנס למעגל העבודה ולראות בזה דבר אידיאליסטי, לקרוא לציבור החרדי ולהיפגש עם הרעבעס, עם האדמו"רים ועם הרבנים ולהגיד ליהודים: אנחנו צריכים להיערך, ובמקום שהם רוצים להכות אותנו, אנחנו יכולים לנצח, להכין אלטרנטיבה ישראלית, לאומית, בריאה, בונה, יוצרת.

יעקב כץ: גם את הדברים האלה צריך, אנחנו לא צריכים לעמוד ולהתחנן בפניהם או לרמוז להם שבלעדיהם העולם לא קיים.

יעקב כץ: אנחנו עושים להם טובה – יש לי פה את העבודה של הממ"מ של הכנסת, שעשתה פה עבודה נפלאה – כמה אנחנו תורמים להם, כמה אנחנו נותנים להם, ואנחנו עומדים ומתחננים בפניהם.

יעקב כץ: אנחנו מתחננים, אז הם מכים אותנו עוד יותר.

יעקב כץ: לא צריך להתחנן בפניהם.

יעקב כץ: אם ראש הממשלה היה חזק, והיה באמת סוגר את הנמלים והיה עושה מעשה חד-משמעי, אהלן וסהלן, אבל ראש הממשלה זה לא ידידנו רובי, זה נתניהו.

יעקב כץ: אין לו הכוח לעשות את הדברים האלה, זה מה שראינו עד עכשיו.

ראובן ריבלין: אם רובי, אז ביבי.

יעקב כץ: כשמראים עניין, אני יודע שלמחרת תהיה החלטה, ואולי גם אקוניס, הבטחתי לו פעם שהוא יהיה ראש ממשלה, גם אז תהיה החלטה.

יעקב כץ: במקרה הנוכחי מדובר בראש ממשלה אהוב, נחמד, אנחנו מכבדים אותו, אבל צריך גם כוח, ואנחנו צריכים להתארגן לזה.

יעקב כץ: ופה אני קורא לך, יושב-ראש מועצת יש"ע, דני דיין, ולאחרים, שעוסקים פה, שבח, רון נחמן וכל החבורה, אין סיכוי, יש סיכוי יותר סביר שבינואר נראה אלפים-אלפים עוזבים, וכדי שלא נעמוד בפני שוקת שבורה צריך להתארגן היום בקריאה לציבור הישראלי.

יעקב כץ: מהבית הזה לקרוא קריאה להיערך לבוגרי צבא ולאנשים.

יעקב כץ: גם לזה צריכים להיערך.

אופיר אקוניס: תודה רבה לך.

אופיר אקוניס: אני תמיד מקשיב קשב רב לדבריך, לא הייתי בא לחיים הפוליטיים ואומר "אין סיכוי", באת כדי לשנות, לא כדי להגיד "אין סיכוי".

אופיר אקוניס: תיאבק על העמדות שלך, אל תגיד "אין סיכוי", אז נעשה משהו אחר.

אופיר אקוניס: אגב, אני אפתיע אותך, אני חושב שיש סיכוי, ואני לא אומר את זה בכדי, אני אומר באמת.

אופיר אקוניס: שמעתי את ההודעה של סלאם פיאד.

אופיר אקוניס: בסדר, אמר.

אופיר אקוניס: אמרו הרבה דברים, הפלסטינים אומרים הרבה דברים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת מוזס, בבקשה, ואחר-כך חבר הכנסת בן-ארי.

מנחם אליעזר מוזס: אדוני היושב-ראש, אדוני יושב-ראש הכנסת, ידידים נכבדים, אמרו חז"ל: כל המרחם על הרשעים, סופו שיתאכזרו אליו אותם רשעים.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו מרחמים על הרשות הפלסטינית, מעבירים להם כספים אדירים במסים ובמע"מ, ואני לא רוצה לחזור שוב פעם ש-5,000 אזרחים פלסטינים כפי שאמר יושב-ראש הכנסת מתפרנסים שם.

מנחם אליעזר מוזס: זאת אומרת, הם לבד לא מרחמים על הציבור שלהם, אז מה עלינו לצפות שהם ירחמו עלינו?

מנחם אליעזר מוזס: לא ירחק היום ותשמעו את החרם גם על יפו, גם על חיפה ואפילו על רמת הכובש, הרי זה נקרא "כובש", אנחנו כובשים.

מנחם אליעזר מוזס: שמענו כולנו היום את אחמד טיבי על הפעולה – הציוני הכובש הזה.

מנחם אליעזר מוזס: המדינה הכובשת.

מנחם אליעזר מוזס: אם זהו המצב, אנחנו חושבים שהדרך צריכה להיות מידה כנגד מידה.

מנחם אליעזר מוזס: כמה כסף שאתם לוקחים משם, אנחנו נסבסד את זה בכספים שמגיעים לכם, נקזז מהכספים שלכם.

מנחם אליעזר מוזס: עם זאת, אני לא שולל את נושא החקיקה, וכבר למדתי בזמן הקצר שאני כאן בכנסת, שכאשר מתחילים חקיקה ומתחילים התהליכים האלה בוועדת השרים לענייני חקיקה, ואחר-כך בהנהלת הקואליציה וכל הוועדות למיניהן, הדבר מתעורר, וזה מקבל איזה מין שוונג של עשייה, כי בלי זה פשוט כמה מודעים בכלל לכל העניין הזה?

מנחם אליעזר מוזס: תראו איך שנרדם כל כך יפה כל הסיפור של החרם הפלסטיני.

מנחם אליעזר מוזס: אנחנו כאן בוועדת הכלכלה חיים עם זה עכשיו, אבל תראו איך שכל העולם שקט, אף אחד לא מגנה אותם, אנחנו ישר מקבלים גינויים מכל רחבי אירופה, כל המדינות כבר מגנות אותנו.

ראובן ריבלין: בגלל הגינויים "דויטשה בנק" חזר בו משותפותו באחת מהחברות.

ראובן ריבלין: אלה הם דברים שמתפשטים כמו- - -

מנחם אליעזר מוזס: כמו איזה סרטן חלילה.

יעקב כץ: אדוני היושב-ראש, ארצות-הברית של אמריקה חתמה יחד עם 180 מדינות על גערה לישראל או בדיקת מאגר הנשק הגרעיני של ישראל.

מנחם אליעזר מוזס: אני כן בעד חקיקה, כי זה מעורר את כל הוועדות, מעלה את הווליום.

אופיר אקוניס: האם הצעת החוק הונחה?

מנחם אליעזר מוזס: לא נעשה שום דבר.

אופיר אקוניס: צריך איזה אינסנטיב.

אריה אלדד: אנחנו מתלבטים ביחס לניסוחים מסוימים.

אריה אלדד: יש לכם טיוטה?

אריה אלדד: אני אעביר לך.

ראובן ריבלין: אני מציע לכם להחתים יותר מ-70 חברי כנסת על הצעת החוק הזאת.

אופיר אקוניס: אין ספק שהדבר, אגב, יגרור, כפי שאתה אמרת, חבר הכנסת מוזס, וגם חבר הכנסת אלדד, את הממשלה לפעולה כלשהי.

אופיר אקוניס: ביום רביעי, אם אינני טועה, הצבענו במליאת הכנסת על כמה הצעות חוק משותפות.

אופיר אקוניס: אתה יזמת אותן, אם אינני טועה, חבר הכנסת אלדד, בנושא הרעת התנאים- - -

מנחם אליעזר מוזס: שום דבר אחר לא יעיר את- - -

אופיר אקוניס: הממשלה עושה, בסוף היא מושפעת גם מהכנסת.

אופיר אקוניס: אגב, זה היה ברור שזה עדיף על מצב שלא היינו מקיימים בכלל את הישיבות הללו.

מנחם אליעזר מוזס: זה ברור.

מנחם אליעזר מוזס: אני לא שולל את הישיבות האלה, אבל אם רוצים החלטות אופרטיביות, כבר למדתי שצריך להזיז הצעות חוק.

מנחם אליעזר מוזס: זה מתגלגל בכל הוועדות ומתחיל אקשן בעיתונות, בתקשורת, ואז רואים פעולה למעשה.

מנחם אליעזר מוזס: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת בן-ארי, בבקשה.

מיכאל בן-ארי: תודה.

מיכאל בן-ארי: אדוני היושב-ראש, לעומת הדברים שנאמרו כאן לגבי הממשלה אני רוצה להעיר שתי אנקדוטות חשובות.

מיכאל בן-ארי: לא מזמן חבר הכנסת אריה אלדד מהסיעה שלי הציע הצעה רגילה לסדר-היום בעניין הזה של החרם, ועלתה לענות לו סגנית השר, אורית נוקד.

מיכאל בן-ארי: אמרתי לאחר מכן שעם ישראל צריך להתברך בכך שהיא הפכה להיות פוליטיקאית ולא יועצת נישואים, מכיוון שהיא אמרה דברים מאוד-מאוד מעניינים.

מיכאל בן-ארי: היא אמרה: זה נכון שזה מה שהם עושים לנו – אלה מלים, אני מצטט כמעט מלה במלה – אנחנו כל כך רוצים בשיחות הקרבה, שאנחנו לא רוצים לקלקל, ולכן נצטרך לספוג את החרם של המחבלים, וזה נמשך.

מיכאל בן-ארי: אמרתי: מזל שאת לא יועצת נישואים, היית אומרת לי- - -

אריה אלדד: איפוק זה כוח.

מיכאל בן-ארי: היא אמרה: איפוק זה כוח.

מיכאל בן-ארי: במלים האלה.

מיכאל בן-ארי: אמרתי שמזל שאת לא מדריכה לנשים שחוטפות מכות, היית אומרת:

מיכאל בן-ארי: תמשיכי לחטוף, תמשיכי להיות רצוצה, תמשיכי להיות מושפלת, כי את כל כך רוצה בשיחות הקרבה.

מיכאל בן-ארי: הדברים האלה קיבלו חיזוק בוועדת החוץ והביטחון, וגם את זה שמע חבר הכנסת אלדד ביחד אתי, משר הביטחון.

מיכאל בן-ארי: חבר הכנסת אלדד שוב פעם העלה בפניו את הנושא של החרם, ושר הביטחון אמר שם: גם אנחנו לא מקיימים את כל ההסכמים, איך אני אבוא אליהם?

מיכאל בן-ארי: והדברים הם מאוד-מאוד פשוטים.

מיכאל בן-ארי: יש כנראה אגף בממשלה – אני משער שיש גם אגפים אחרים – שלא מעוניין ליצור עימות, שמדיניות הרפיסות, שמדיניות הגש את הלחי השלישית, שאין לך, כי את השנייה כבר הגשנו מזמן, היא זו שמנחה אותו.

מיכאל בן-ארי: ולצערי הרב, זה גורם משפיע על ראש הממשלה.

מיכאל בן-ארי: מעבר לחקיקה צריך לראות את התמונה, צריך לראות מי מוביל את אותה רפיסות.

מיכאל בן-ארי: הדברים הם דברים ברורים, הם נאמרו, זה לא שהם לא נאמרו.

מיכאל בן-ארי: סגנית השר נוקד לא אומרת דברים משל עצמה, יש לה שר שאמור להיות ממונה על העניין הזה, והיא בעצם מביעה את דעתו.

אופיר אקוניס: אגב, אני חושב שבאותו יום שבו קראתי את דבריה של יושבת-ראש סיעת קדימה, שכמובן, מתנגדת לפעילויות של הרשות הפלסטינית, אם אני לא טועה קראתי גם דברים דומים שאמר שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אופיר אקוניס: זה קצת אחרת, אני חושב.

אופיר אקוניס: אני לא רוצה להתחייב.

אופיר אקוניס: זה היה אפילו באותו יום, נכון?

אריה אלדד: הוא מתבטא יפה, אבל הוא לא עושה כלום.

אופיר אקוניס: אבל ההתבטאות שלו שבאה שלושה ימים לאחר התבטאותה של סגניתו, זה כבר זז קצת ימינה.

מיכאל בן-ארי: אני אסיים במשפט אחרון.

מיכאל בן-ארי: הנושא הזה של החרם, גם אחרים אמרו את זה, היא בחוסר התגובה שלנו.

מיכאל בן-ארי: אני מצדי אני תומך בדברים של חבר הכנסת יושב-ראש הסיעה שלי, חבר הכנסת כץ, מלכתחילה שאנחנו נאחז במקומות העבודה.

מיכאל בן-ארי: יש המון ילדים שלנו שצריכים עבודה, שהמעסיקים החמדנים ישלמו יותר כסף, ותהיה להם פרנסה טובה.

מיכאל בן-ארי: אני רוצה את זה מלכתחילה, אבל הבעיה היא בעיית הרפיסות – כשאתה מגיש את הלחי השנייה, אז תחטוף ממקום נוסף, ואת זה ראינו היום בתוצאות של המשט הלילי הזה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא מתנהגים בצורה תקיפה כמו מדינה ריבונית כל הזמן, ואז אנחנו נאלצים להגיע למה שהגענו הבוקר.

אופיר אקוניס: אתה מתכוון למשט הטרור.

מיכאל בן-ארי: משט הטרור, בהחלט.

אופיר אקוניס: כדאי שמשרד החוץ, הגברת רביע, יתחיל לתדרך את כל הגורמים.

אופיר אקוניס: קראו לו הרי "משט השלום", צריך להגיד שזה היה "משט הטרור".

מיכאל בן-ארי: משרד החוץ לא היה צריך להיזכר בזה הבוקר, לא היה צריך לומר: אנחנו נעביר את הסיוע ההומניטרי ולשחק אותה.

מיכאל בן-ארי: אנחנו לא נעביר שום סיוע הומניטרי, אנחנו נשלח את כולכם לכלא.

מיכאל בן-ארי: צריך להתייחס אליכם כאל עבריינים מלכתחילה.

מיכאל בן-ארי: זו בדיוק ההתנהגות שלנו, כל פעם לאחר מעשה.

מיכאל בן-ארי: כאן אפשר עדיין לאחוז את השור בקרניו.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: גרשון מסיקה, בבקשה.

גרשון מסיקה: קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת שפינה מזמנו ובא לראות את הנושא מקרוב, וליושב-ראש הוועדה, אופיר אקוניס, שמנסה לא להגיד דברים מהשפה ואל החוץ, אלא גם מתכוון לבצע את זה, ובאמת, יישר כוח לכל העוסקים במלאכה.

גרשון מסיקה: אני רוצה להמשיך את דבריו של יושב-ראש מועצת יש"ע.

גרשון מסיקה: סלאם פיאד אמר שאין לחץ ישראלי בכלל, כל הלחץ הוא רק בתקשורת.

גרשון מסיקה: זה מה שקורה עכשיו – מלים, מלים, מלים.

גרשון מסיקה: איך אומרים?

גרשון מסיקה: מלים כמו חול ואין מה לאכול.

גרשון מסיקה: זאת המציאות.

גרשון מסיקה: כשאמרו לנו: תכניסו רוטוויילר לבית, הוא יטפל לכם במקקים, הוא יטפל לכם בכל המזיקים, ואותו רוטוויילר הולך וגדל ואנחנו רוצים לרצות אותו יותר, נותנים לו יותר נתחי בשר, הוא מתחיל עכשיו לנשוך בבני הבית ועוד מעט יסכן את כל קיומנו בתוך הבית אם לא נדע לטפל בו כשהוא קטן.

גרשון מסיקה: מאז הסכמי אוסלו הגוף הזה שנקרא "הרשות הפלסטינית" הולכת וגדלה, ובכל פעם צריך לתת לה את ליטרת הבשר כדי לרצות אותה, והליטרה הולכת וגדלה כל הזמן, עד שהיא תסכן את כל קיומה של מדינת ישראל.

גרשון מסיקה: אפשר לסיים את החרם הזה בדקה אחת – ברגע שהמדינה תכריז שיש מלחמה נגדית עם אמצעים נגדיים לפעילות הזאת, הם בעצמם יבקשו להפסיק את החרם.

גרשון מסיקה: בידינו הדבר.

גרשון מסיקה: אני לא מקבל את רפיון הידיים.

גרשון מסיקה: מדינת ישראל, בדקה יכולה לעשות את זה.

גרשון מסיקה: עלו פה הצעות על-ידי היושב-ראש והחברים איך לעשות את זה.

גרשון מסיקה: אם ימצו חלק מהאמצעים שהוצעו, הבעיה תיפתר.

גרשון מסיקה: שוב, זה לא רק יהודה ושומרון, זה טריגר.

גרשון מסיקה: הכוונה היא נגד כל מדינת ישראל.

גרשון מסיקה: מי שחושב שעכשיו רק התעשיינים ביהודה ושומרון נפגעים, הוא חולם באספמיה.

גרשון מסיקה: הם הולכים על כל הקופה.

גרשון מסיקה: איפה שיש להם אלטרנטיבה, הם מיד מטילים חרם, והראיה – בניו של אבו-מאזן הקימו חברת סלולר.

גרשון מסיקה: ברגע שהם הקימו, אסור את מכירת כרטיסי החיוג של כל הרשתות, והרשתות לא נמצאות ביהודה ושומרון, הן נמצאות בתל-אביב.

גרשון מסיקה: ולכן חשוב מאוד לפעול מיידית.

גרשון מסיקה: לצערי הרב ממשלת ישראל במקום להילחם, השבוע רק התבשרנו שהוסיפו עוד תעודות VIP לאותם- - -

יעקב כץ: למה אתה אומר שיפעלו מיידית.

יעקב כץ: כבר יושבים פה עשר ישיבות, אין שום התקדמות מצד משרד ראש הממשלה בנושא הזה.

יעקב כץ: על מה מדובר שיפעלו מיידית?

יעקב כץ: נמשיך להיפגש ונגיד שיפעלו מיידית וכל אחד יוציא אוויר?

יעקב כץ: מספיק עם זה.

יעקב כץ: מה החלומות האלה?

אופיר אקוניס: כצלה, מה אתה מציע?

יעקב כץ: אמרתי מה אני מציע.

יעקב כץ: ראש הממשלה לא מסוגל לתת את ההוראה הזאת, כי הוא צריך להגיע לברק אובמה, לא משנה.

יעקב כץ: הוא לא ייתן הוראה לעשות משהו רע לערבים.

יעקב כץ: קח את זה בחשבון.

יעקב כץ: הוא לא ייתן שום הוראה, הוא רק יקפיא אותנו, הוא יטיל עלינו גזרות, לא עליהם.

יעקב כץ: הוא לא עשה שום דבר אתם.

יעקב כץ: צריך לקבל את זה כהנחת יסוד.

יעקב כץ: אלה חלומות באספמיה.

יעקב כץ: אם יושב-ראש הבית יהיה ראש ממשלה, אני חותם, גם עם זה שיושב משמאלו.

יעקב כץ: לא עם ראש הממשלה הנוכחי.

מיכאל בן-ארי: אלה העובדות המצערות.

יעקב כץ: תפסיקו לחלום על זה.

יעקב כץ: תורידו את זה מסדר-היום, זה לא יהיה.

ראובן ריבלין: כשהיה משה בן 70, יהושע היה בן 20.

ראובן ריבלין: לא ההיפך, אדוני.

יעקב כץ: כוחך לא תש.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, תאמין לי שראש הממשלה עומד על האינטרסים של ישראל בצורה דרמטית מאוד.

יעקב כץ: חבר הכנסת אקוניס, אני מת עליך, אוהב אותך, אתה מתוק, אתה נאמן, אתה לויאלי, ואמרתי לך, יש בך תכונות טובות, אבל בדרך הזאת לא בונים מדינה.

אופיר אקוניס: אני יודע על מה מדובר.

ראובן ריבלין: אני מתנצל שאני עוזב.

יעקב כץ: כבוד היושב-ראש, אולי להזמין אותו עם כמה חברי כנסת אליו למשרד ולשאול את ראש הממשלה: מה עשית?

יעקב כץ: המלה שלך.

יעקב כץ: הרגשה של ביזיון.

ראובן ריבלין: אני מציע והצעתי ליושב-ראש הוועדה ולמנהלת הוועדה הנמרצת להזמין את ראש הממשלה לישיבה הבאה בהקדם האפשרי.

אופיר אקוניס: תודה.

גרשון מסיקה: לא רק זה, בשבוע האחרון התבשרנו שהוסיפו תעודות VIP לסוחרים הפלסטינים שהם המנוע מאחורי החרם הזה.

גרשון מסיקה: הוסיפו להם תעודות VIP, כדי שעוד יותר יעצימו את החרם.

גרשון מסיקה: אני מציע, כבוד היושב-ראש, כיוון שהיום אין אווירה מתאימה מבחינת המציאות בארץ, לדחות בעוד מספר ימים, ואז לנסות להגיע לתוצאות מעשיות.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: דוד אלחייני, בבקשה, ואחר-כך מאיר בראל.

דוד אלחייני: אדוני היושב-ראש, מי שלא יודע, החרם הזה כבר התחיל לפני שנתיים.

דוד אלחייני: תוצרת חקלאית של בקעת הירדן מוחרמת בכל אירופה.

דוד אלחייני: אני כחקלאי בעברי, לפני כשנה וחצי לא הורשיתי לשלוח תוצרת לאנגליה.

דוד אלחייני: הם מתעקשים שהתוצרת שלנו תסומן כ-West Bank, השוויצרים היום לא רוצים לקבל תוצרת מבקעת הירדן.

דוד אלחייני: האיטלקים הצטרפו אליהם.

דוד אלחייני: מדברת פה נציגה ממשרד החוץ, לא שמעתי ממנה הנחיה למה שנעשה בגורמי חוץ.

דוד אלחייני: יש ירידה של 30% באספקת התוצרת מבקעת הירדן לאירופה כתוצאה מהחרם הכלכלי שהם עושים שם.

דוד אלחייני: היום בבקעת הירדן 5,000 פלסטינים עובדים כל יום, 3,800 עם היתרים והיתר בלי היתרים.

דוד אלחייני: יש 16,000 דונם תמרים, הפלסטינים קונים כ-4,000 טון תמרים מדי שנה מחקלאי בקעת הירדן.

דוד אלחייני: אני לא בא לכאן לבכות.

דוד אלחייני: אנחנו פה באווירה כאילו אנחנו מתחננים בפניהם: תקנו.

דוד אלחייני: אל תקנו, לא צריך אתכם, נמצא שווקים אחרים.

דוד אלחייני: אתם לא רוצים להעסיק את הפלסטינים, אתם לא רוצים שהפלסטינים יבואו לפה לעבודה, שלא יבואו, אבל שהמדינה תיתן פתרון.

דוד אלחייני: אני מקווה מאוד, אדוני היושב-ראש, שהממשלה תשתף פעולה, שאם ב-1 בינואר 2011 תינתן הוראה לעובדים הפלסטינים לא לבוא למקומות העבודה, באה ממשלת ישראל עם תוכנית מוכנה מראש, מביאה לפה ישראלים, עובדים זרים.

דוד אלחייני: אני לא יודע, שהמדינה תיתן את הפתרון.

דוד אלחייני: אנחנו צריכים לספק להם את הנתונים איזה כוח-אדם דרוש לנו.

יעקב כץ: גם על זה צריך לחשוב, זה מה שאני אומר ליושב-ראש הוועדה.

אופיר אקוניס: הבנתי עכשיו, להיערך.

דוד אלחייני: אנחנו יוצאים מנקודת חוזק.

דוד אלחייני: התוצרת החקלאית של בקעת הירדן היא תוצרת איכותית ומבוקשת בעולם.

דוד אלחייני: אם רשת מסוימת בשוויץ לא קונה, רשת אחרת תקנה.

דוד אלחייני: ואני מציע גם בארץ, אנחנו צריכים לשתף פעולה עם אותן חברות – ואני מתייחס רק לחקלאות, ויסלח לי גרשון מסיקה שאני לא מתייחס לאזור התעשייה ברקן – אני מדבר על התשומות החקלאיות.

דוד אלחייני: אם חברה מסוימת מספקת תשומות חקלאיות גם לפלסטינים, נבוא אליהם בבקשה: אדוני, תשתף אתנו פעולה, אל תמכור להם שתילים.

דוד אלחייני: אם זה מה שהם רוצים לעשות לנו, בוא תשתף אתנו פעולה.

דוד אלחייני: ודברים כאלה אנחנו יוצרים ובונים היום בבקעת הירדן.

דוד אלחייני: צריך להפסיק עם המושג הזה חרם.

דוד אלחייני: אני לא רוצה לקרוא לזה חרם, לא רוצה להתחנן בפניהם שיקנו.

דוד אלחייני: עם ישראל לא יכול לקנות?

דוד אלחייני: יכול לקנות, שיקנה.

דוד אלחייני: לא רוצה שום תלות בהם.

דוד אלחייני: אני רק רוצה שהממשלה תעשה את הדברים, שתאפשר לנו להמשיך ולהתקיים.

דוד אלחייני: שוב פעם, אנחנו משלמים את המחיר – משלמים את המחיר של ההקפאה, ומשלמים עכשיו את המחיר של המדיניות.

דוד אלחייני: צריכה להיות פעולה משולבת, גם בחקיקה וגם בעשייה.

דוד אלחייני: תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים עד 14:00 לסיים את הישיבה.

אופיר אקוניס: מאיר בראל ורון נחמן אחריו.

אופיר אקוניס: בבקשה.

מאיר בר-אל: אנחנו, כהתאחדות התעשיינים, חשים בשטח.

מאיר בר-אל: דבר אחד, החרם מחמיר, כלומר, האפקטיביות.

מאיר בר-אל: הם למדו, יש להם ניסיון והם יודעים יותר טוב להכפיל את הסחורה, לאיים על הסוחרים שלהם.

מאיר בר-אל: במקביל, המצב יוצר עידוד רב לתעשייה המקומית שם להתחרות בתעשייה הישראלית.

מאיר בר-אל: כלומר, לא רק שאנחנו נפגעים מכך שאנחנו מאבדים שם את השווקים, המחירים שם עולים.

מאיר בר-אל: זה פוגע קשה מאוד באוכלוסייה המקומית, אבל להם לא אכפת.

מאיר בר-אל: התעשיינים המקומיים נהנים ממעטפת מחירים יותר גבוהה, ומציפים את השוק הישראלי במוצרים זולים יותר, וכך אנחנו מוכים פעמיים.

מאיר בר-אל: חלק מהתעשיינים נמצאים במצב שחלק גדול מהתפוקה שלהם משותק, והרבה זמן הם לא יחזיקו.

מאיר בר-אל: אם לא יהיה פתרון, תרגישו נטישה של תעשיינים מהאזורים האלה.

מאיר בר-אל: ההיבט השני, ואני אומר בחשש גדול מאוד, התחילו סימנים שיש חרם גם באוכלוסייה הערבית הישראלית.

2482: מה זה "התחילו סימנים"?

2482: קראו להחרים.

מאיר בר-אל: אני מדבר מהשטח, אני לא מסתכל על הקריאות.

מאיר בר-אל: התחילו סימנים של חרם של האוכלוסייה הישראלית הערבית.

יהודה כהן: גם היהודית השמאלנית.

מאיר בר-אל: הדבר השלישי שאני רוצה להעלות, שלא נגיד שלא אמרנו.

מאיר בר-אל: באוויר יש חרם של עובדים פלסטינים, לא רק לאזורי יהודה ושומרון, אלא לכל המשק.

מאיר בר-אל: מדובר בכ-50,000 עובדים שעובדים במשק הישראלי במעטפת- - -

דוד אלחייני: 25,000.

יעקב כץ: יש ידועים ויש שאינם ידועים.

מאיר בר-אל: אמרתי בכוונה "במעטפת".

מאיר בר-אל: יש 25,000 באיו"ש, ויש עוד 25,000 במדינת ישראל, 50,000 עובדים.

מאיר בר-אל: ייאסר עליהם לבוא לישראל, ויש אפשרות להיערך בזמן.

מאיר בר-אל: דיברנו עם משרדי הממשלה, עם השרים, עם ראש הממשלה, ופה אני קורא להיערכות למצב שאנחנו צופים שעלול ליפול עלינו.

אופיר אקוניס: תודה רבה, אני מודה לך.

אופיר אקוניס: רון נחמן ראש עיריית אריאל, בבקשה.

2482: אנחנו במצב מלחמה.

2482: כל הדיבורים וכל השיחות האלה זה נורא נחמד.

2482: ישראל במלחמה, מלחמה מסוג אחר לגמרי.

2482: רק בשבוע שעבר היה תרגיל של מתקפה של טילים על ישראל, ועכשיו הם עובדים בחזית אחרת.

2482: קודם כול, מגיע לצה"ל על הביצוע של מה שהוא עשה היום יישר כוח, ומהכנסת הזאת צריך לצאת קול קורא שמחזק את צה"ל, את אלה שקיבלו את ההחלטה לתקוף את האוניות האלה, הפרובוקטיביות, והקול הברור והצלול צריך להחליף את האפלוגוטיקה, זה מה שאני אומר קודם כול לחברי הכנסת ולחברי הממשלה.

אופיר אקוניס: אמרתי את זה ב-08:00 בבוקר.

2482: זה חייב להיות.

2482: הדבר השני, אנחנו במצב מלחמה.

2482: יש פה חרם, וכל החרם התחיל מהבית.

2482: אי-אפשר לטייח את הדברים.

2482: גוש שלום, הקרן החדשה לישראל, שתומכת בכל הארגונים האלה - כל אותם הארגונים שאתה רואה, והשמות מפורטים בתקשורת.

2482: עצמנו את העיניים, אמרנו: הם קטנים, שום דבר.

2482: קח את אורי אבנרי.

2482: כמה שנים הוא עשה את הדברים האלה?

2482: הנה, עכשיו אחרים עושים לו את העבודה.

2482: יש מצב של מלחמה על האקדמיה, יש מצב של מלחמה על התעשייה, יש מצב של מלחמה על הכלכלה הישראלית, ואנחנו מקבלים סטירות ואומרים שיורד גשם.

2482: אדוני היושב-ראש, התמונה שאנחנו מקבלים היום בעולם היא, שמדינת ישראל הפכה להיות מדינת סמרטוט, שאפשר לטאטא בה את הרצפה.

2482: היום צה"ל עשה משהו סוף-סוף, אותו דבר צריך להיות בתחום הכלכלי.

2482: דיברתי עם שרגא ברוש, דיברתי עם איתן דנגוט, מתאם פעולות הממשלה בשטחים, דיברתי עם שר התעשייה – דיברתי עם כל האנשים האלה.

2482: לא סתם שאלתי איפה שר הביטחון ושר התעשייה.

2482: שר התעשייה מופקד על הדברים האלה, שר הביטחון מופקד, בכפוף לדין הבין-לאומי, משרד המשפטים – כולם צריכים להיות חלק.

2482: אני חושב שחייבת לקום ועדת שרים, ועדה תחת הקבינט הביטחוני, או הכלכלי, אני לא יודע איך.

2482: ועדה קטנה שתביא תוכנית אופרטיבית, לא שנציגת משרד החוץ תיתן דברים לוועדה המכובדת כאן בכנסת.

2482: הם צריכים לבוא עם תוכנית.

2482: הוועדה הזאת, או הכנסת, ואני לא יודע מי עוד יכול לעשות את זה, צריכים להורות שהממשלה תכין תוכנית.

2482: יש האפשרויות לעשות, וצריך לעשות במיידי, כי יש פה שני ממדי זמן: יש הממד המיידי שדיבר עליו נציג התאחדות התעשיינים.

2482: הנציג אמר: יש מפעילים על סף קריסה, יש מפעלים שיקרסו בעוד שנה.

2482: החרם פלוס ההקפאה של הממשלה הזאת זה הרכב שמחסל את הכול.

2482: לא רק החרם, גם ההקפאה פוגעת בכולם.

2482: מסיקה דיבר על האזור שלו, ויושב-ראש הכנסת ביקר אצלו.

2482: אצלי אתה ביקרת וראית מה המשמעות של 27 מפעלים של אריזות.

אופיר אקוניס: אצל כולם ביקרתי.

2482: העובדה שסלם פיאד עומד בסלפית, 500 מטר מאתנו, ושורף את כל הסחורות, העובדה שאף אחד מטעם הממשלה לא אמר נגד זה כלום, זה עידוד לטרור.

אופיר אקוניס: אני מסכים.

2482: אותו דבר האיומים שהם מאיימים.

2482: הם מחרימים את הסחורות שיוצאות מאזור התעשייה.

2482: הנזק שמצטבר פה הוא מה המסר שאנחנו מעבירים לתעשיינים – האם תבואו להשקיע באזורים שמעבר לקו הירוק או לא.

2482: ואני פונה אליך גם כיושב-ראש ועדת הכלכלה, אם מישהו רוצה לשנות את חוק עידוד השקעות הון בתעשייה, אני מבקש שהדבר הזה יירשם, שחס וחלילה לא יקרו דברים במסגרת מה שצריך לעשות לעידוד התעשייה.

2482: מפאת קוצר הזמן אני לא נצמד לכל מה שהכנתי, וזה חבל.

אופיר אקוניס: אני מתנצל מראש בפני מר בירנבאום ומר שטרן, כי אנחנו חייבים לסיים עכשיו, ויורדים מהשידור בכל מקרה, ואתם תהיו ראשוני הדוברים בישיבה הבאה.

אברהם בירנבאום: אתה עושה את זה לא רק למען השידור ולא רק למען העניין.

אופיר אקוניס: אתה תהיה ראשון הדוברים, אם תרצה, בפעם הבאה.

אברהם בירנבאום: בפעם הבאה אתה תהיה- - -

אופיר אקוניס: תרצה – תבוא, לא תרצה – אל תבוא.

אופיר אקוניס: אתה לא חייב לבוא, אתה יכול לבוא.

אופיר אקוניס: כפי שכבר אמרנו, אני מבקש ממך, הגברת רביע, עד סוף השבוע להביא את הדוח המשפטי שלכם, את ההתייחסות שלכם לעניין של הפרת הסכמים מול הרשות הפלסטינית.

אופיר אקוניס: זה דבר ראשון.

אופיר אקוניס: דבר שני, אין כל ספק שהכנסת, על דעת כל חברי הוועדה, קוראת לממשלה לקבל החלטות שמשמעותן סיום החרם הפלסטיני על מוצרים ישראלים מיהודה ושומרון- -

2482: במיידי.

אופיר אקוניס: "במיידי", כפי שאמר ראש עיריית אריאל.

אופיר אקוניס: אני חושב, אדוני חבר הכנסת אלדד, שכדאי להניח עד סוף השבוע הצעת חוק, או הצעות חוק, שמטרתן הגנה על ישראל מפני חרמות כלכליים, מסחריים ואקדמיים, ואני מתחייב לקדם אותן במהירות בוועדה הזאת.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: כמובן, נתכנס לישיבת המשך, אני מניח, במהלך יולי.

אופיר אקוניס: תודה רבה.