ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 215, 2010-05-17 11:00

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

זבולון אורלב: על סדר היום הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון מס' 3 – תלמידי בתי ספר לאומנות), התש"ע-2010, הכנה לקריאה שנייה ושלישית.

זבולון אורלב: אני מתכוון, אם אפשר, לסיים היום את הכנת הצעת החוק.

זבולון אורלב: מונח בפניכם הנוסח לקריאה הראשונה.

מירב ישראלי: נכון.

זבולון אורלב: נראה אם יש לנו הערות לגביו.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש, ברשותך, רציתי לדבר עם נציגי הממשלה.

אלכס מילר: כאשר בקריאה ראשונה דיברנו על ההגדרות על פיהן אנחנו רוצים שהחוק יוכנס למוסדות, כתבנו כאן כמה הגדרות שגורמים לבעיה כלשהי מבחינת המוסדות האחרים שם כבר יש התארגנות מסוימת.

אלכס מילר: לדוגמה, מוסדות בהם יש למטה מ-200 תלמידים.

אלכס מילר: נמצאים כאן סטודנטים מהמוסדות האלה שעמדו מאחורי הצעת החוק וכבר יש להם התארגנות בצורת אגודה שכבר פועלת.

אלכס מילר: יוצא שהם לא נכנסים לתוך החוק.

אלכס מילר: רציתי לבדוק האם קיימת אפשרות שנעשה תנאים מצטברים.

אלכס מילר: זאת אומרת, אם לא מתקיים שם הנושא של 200 סטודנטים, צריכים להתקיים שם תנאים אחרים כמו למשל שנות לימודים, שעות הלימודים וכולי.

אלכס מילר: לקבוע איזשהו רף של 200 תלמידים בתחום הזה, זה די בעייתי כי אז אנחנו יוצרים שתי בעיות כאשר הבעיה הראשונה היא שיתר המוסדות בהם מתקיים התנאי של מה שכתבנו כאן, אין בהם 200 תלמידים ויוצא שהסטודנטים מרגישים מחוץ לעניינים ולדעתי זה לא מה שאנחנו רוצים ליצור.

אלכס מילר: יש כאן סטודנטים שיוכלו לתת דוגמאות מהמוסדות האלה.

שנית הראל: אני חושבת שיש לזה פתרון בנוסח הקבוע בחוק.

מירב ישראלי: בסעיף 2(1).

אלכס מילר: אם אפשר, אני מציע שהסטודנטים יתייחסו לבעייתיות שהם רואים בעניין הזה.

זבולון אורלב: בבקשה.

ניסן ירון: אני לומד בסם שפיגל, שם לומדים 160 תלמידים.

ניסן ירון: בירושלים אין אף מוסד שיש בו 200 תלמידים.

זבולון אורלב: תנקוב בשמות.

ניסן ירון: סטודיו למשחק של ניסן נתיב, בו יש כ-70 תלמידים.

ניסן ירון: בית הספר לתיאטרון חזותי, בו יש כ-60 תלמידים.

ניסן ירון: בית ספר לקולנוע מעלה, בו יש כ-60 תלמידים למרות שלפעמים יש מאה תלמידים, אבל זה תלוי בשנים.

ניסן ירון: בעצם כל המוסדות בירושלים לא עומדים בהגדרה של 200 תלמידים אבל כל המוסדות בעיר עומדים הרבה מעל ומעבר להגדרת השעות ושנות הלימוד.

ניסן ירון: זאת אומרת, אנחנו לומדים חמש שנים.

זבולון אורלב: זאת רק בעיה ירושלמית?

ניסן ירון: לא.

אמי ליברמן: לא.

אמי ליברמן: אני מהנהלת ניסן נתיב.

אמי ליברמן: בית הספר לאומנות, מספר התלמידים שהוא מקבל הוא מאוד מצומצם.

זבולון אורלב: לא זה מה ששאלנו.

זבולון אורלב: אני שאלתי אם הבעיה היא רק בעיה ירושלמית.

אמי ליברמן: לא.

אמי ליברמן: היא לא רק בעיה ירושלמית.

זבולון אורלב: איפה עוד יש בעיה?

זבולון אורלב: תני לי דוגמאות.

אמי ליברמן: כל בתי הספר לאומנות.

זבולון אורלב: במקום לומר כל בתי הספר, את יכולה לנקוב בשמות?

אמי ליברמן: ניסן נתיב תל-אביב מונה 70 תלמידים.

זבולון אורלב: את יודעת על עוד בתי ספר בתל אביב שמונים פחות מ-200 תלמידים?

אמי ליברמן: יורם לוינשטיין.

זבולון אורלב: הוא היה כאן.

זבולון אורלב: אני יודע.

ניסן ירון: קאמרה אבסקורה.

ניסן ירון: מנשר.

זבולון אורלב: כולם עם פחות מ-200 תלמידים?

נדב לזר: למעשה יש רק ארבעה בתי ספר שיש בהם יותר מ-200 תלמידים.

זבולון אורלב: למה אתם רוצים שהחוק יחול עליכם?

נדב לזר: רוצים להיות שווי זכויות.

זבולון אורלב: למשל, איזו זכות?

נדב לזר: דבר הכי אלמנטרי והכי בסיסי, שתהיה לנו זכות שווה בנסיעות באוטובוס.

נדב לזר: אנחנו לא מקבלים את מה שמקבלים יתר הסטודנטים.

נדב לזר: מילואים, ביטוח לאומי ועוד דברים.

זבולון אורלב: יש לי חדשות לא טובות בשבילך.

זבולון אורלב: כל מה שאמרת, לא קשור לחוק.

אמי ליברמן: נכון.

אמי ליברמן: זה בדיוק העניין.

אמי ליברמן: בעצם רוצים שאנחנו נאמץ חוקים שהם גם קצת בעייתיים למוסד תרבותי כל כך קטן שמונה שבעים תלמידים, לדוגמה ועדת משמעת.

אמי ליברמן: מצד שני, את הזכויות שאנחנו בתי הספר כן מוכנים להתגמש ולקבל אותן כדי להעניק להם נקודות מס או ולת"ם או כל הדברים האלה, אנחנו מחוץ לחוק.

זבולון אורלב: את מההנהלה או את סטודנטית?

אמי ליברמן: אני מההנהלה, אבל אני בעדם.

אמי ליברמן: אי אפשר לדרוש מאתנו גם ומצד שני לא להכליל אותנו.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר באופן ישיר שחוק זכויות הסטודנט לא מקנה בחוק את כל הזכויות האלה שאתם מעלים.

זבולון אורלב: יתר הגופים, ולת"ם, אגד וכולי אמרו שהם מוכנים לתת לסטודנטים וסטודנט הוא מי שהחוק הגדיר.

אמי ליברמן: ה-ולת"ם כן נמצא כאן בחוק.

אמי ליברמן: כתוב בפירוש שהוא יהיה רק למוסד אקדמאי.

אמי ליברמן: גם נקודות המס.

מירב ישראלי: ה-ולת"ם הוא לא בחוק זכויות הסטודנט.

אמי ליברמן: הנה, זה נמצא.

אמי ליברמן: אני אראה לך היכן.

אלכס מילר: הטבות לסטודנטים המשרתים במילואים.

מירב ישראלי: מטעם המוסד.

מירב ישראלי: זה לא קשור לצבא.

זבולון אורלב: חבר הכנסת אלכס מילר, בבקשה.

אלכס מילר: אני אסביר לגבירתי איך המערכת הזאת עובדת.

אלכס מילר: יכול להיות שאתם לא כל כך מודעים לקיום המערכת הזאת אבל היא עובדת בשיטה מאוד פשוטה.

אלכס מילר: ברגע שהמוסד והסטודנטים בו מקבלים הכרה כסטודנטים מן המניין במדינת ישראל, התאחדות הסטודנטים הארצית יכולה לקבל לתוכה את הגוף הסטודנטיאלי שמתארגן במוסד.

אלכס מילר: אז כל סטודנט שלומד אצלך במוסד מקבל תעודת סטודנט עם שמו של המוסד.

אלכס מילר: על תעודת סטודנט במדינת ישראל שמקנה התאחדות הסטודנטים יש פס והפס הזה כל שנה מחליף צבע.

אלכס מילר: מי שנותן את הצבע על הפס הזה, זה משרד התחבורה.

אלכס מילר: על פי הפס הזה אדם שנכנס לאוטובוס או לרכבת מקבל הנחה.

אלכס מילר: בחוק אין קשר למשרד התחבורה.

אלכס מילר: זאת עבודה מול התאחדות הסטודנטים הארצית.

אלכס מילר: כך נהוג לגבי יתר המקומות.

אלכס מילר: התאחדות הסטודנטים אחראית היום על כל ההטבות לסטודנטים.

אלכס מילר: את לא תראי את זה בשום חוק.

אלכס מילר: אנחנו נותנים לך אפשרות לשים את השם של המוסד עם הלוגו שלך על תעודת סטודנט שאת נותנת לסטודנטים.

אלכס מילר: זה הדבר היחיד.

אלכס מילר: ברגע שאת שמה את השם ואת הלוגו שלך על תעודת הסטודנט והתאחדות הסטודנטים מקבלת אותם אל שורותיה כך שהסטודנטים מיוצגים בה, את מקבלת יחד עם זה את כל יתר הדברים.

אלכס מילר: כך עבדנו לפני שחוקק חוק זכויות סטודנט.

אלכס מילר: המוסדות להנדסאים למשל שלא הייתה להם כל הכרה כסטודנטים מן המניין, הם היו מקבלים תעודת סטודנט לפי ההסכם שהיה למשרד התעשייה עם התאחדות הסטודנטים ולכן קיבלו את כל ההטבות.

אמי ליברמן: זה לא קורה.

אלכס מילר: כי את עדיין לא מוכרת כסטודנט.

זבולון אורלב: אנחנו לא פותחים דיון אלא עוסקים בסוגייה של ה-מתי.

זבולון אורלב: משרדי הממשלה, אומרים כאן שלגבי התכלית לשמה החוק הזה עומד להיוולד, אנחנו עומדים להחמיץ את התכלית מכיוון שבפועל יש רק ארבעה בתי ספר לאומנות שיכולים להיכלל בתנאים שעברו בקריאה הראשונה, בגלל הסוגיה הזאת של ה-מתי ולכן צריך לרדת לחמישים.

זבולון אורלב: אם רוצים לכלול את כולם, המספר צריך לרדת לחמישים.

אלכס מילר: או לשים התניה אחרת.

אלכס מילר: או 200 או למשל שלוש שנים או משהו אחר.

זבולון אורלב: אם המספר יהיה 200 ולא ילמדו שלוש שנים, אני לא מסכים.

זבולון אורלב: שלוש שנים לימודים, בכל מקרה זה צריך להתקיים.

אלכס מילר: התנאי של שלוש שנים מתקיים אצלכם?

ניסן ירון: מתקיים אצל כולם וזה בסדר.

אלכס מילר: אם כן, זה בסדר.

אלכס מילר: זה מתקיים.

זבולון אורלב: שלוש שנים, זאת לא הבעיה וכך גם מספר השעות.

זבולון אורלב: מספר התלמידים הוא הבעיה.

זבולון אורלב: במקום 200, אני אומר גלוי, המספר צריך להיות 50 או 60.

זבולון אורלב: אני מבקש את עמדת משרדי הממשלה.

30686: אני מנסה להבין את הפתרון שנמצא.

30686: בנוסח הכחול נאמר: "סעיף 24 לחוק העיקרי, האמור בו יסומן (א) ואחריו יבוא: שר התרבות והספורט בהתייעצות עם השר ובאישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת, רשאי לקבוע הוראות בעניינים אלה:

30686: תנאים שבהתקיימם יראו מוסד לאומנות כמוסד כאמור בפסקה (8), אף אם לא מתקיים בו תנאי מהתנאים".

30686: כלומר, יכול להיות שהשרים יחליטו לאשר כמי שעונה על ההגדרות גם מוסד שאין לו את התנאים האלה.

מירב ישראלי: זה נכון.

זבולון אורלב: זאת התכלית שהכנסנו.

מירב ישראלי: נכון, אבל התכלית שהכנסנו הייתה שאמרנו שמרבית בתי הספר לאומנות נכנסים ואם יהיה כאן מישהו שהוא חריג, אז הוא יכנס.

מירב ישראלי: זה סעיף שהוא חריג.

מירב ישראלי: אם אומרים לי כאן עכשיו שהחריג הוא הכלל, זה לא נכון לחוקק בצורה כזאת.

זבולון אורלב: אי אפשר שהכלל יהיה 200 ובפועל מה שיקרה שמתוך נגיד 20 מוסדות או 25 מוסדות, ארבעה עונים על זה ו-20 לא עונים.

זבולון אורלב: הדבר הזה לא יכול להיות.

מירב ישראלי: זה גם לא הגיוני.

זבולון אורלב: יכול להיות שאם נפחית את המספר ל-100, זה יכול להתקיים.

30686: איך נקבע המספר 200?

מירב ישראלי: זאת הייתה דרישה שלכם.

זבולון אורלב: הדרישה ל-200 והדרישה למשך הלימודים הייתה הצעה שלכם.

אלכס מילר: אני חושב שכאשר ישבנו כאן, הייתה כאן איזושהי רשימה של המוסדות ומספר הסטודנטים, ואז לקחנו את הרוב והכנסנו.

אלכס מילר: מסתבר שכנראה הדברים קצת שונים.

זבולון אורלב: נדמה לי שיה זה משרד התעשייה שנתן לנו טבלה.

זבולון אורלב: בית ספר ניסן נתיב הוא פחות מ-200, סלע של יורם לוינשטיין הוא פחות מ-200.

זבולון אורלב: מה עם בית ספר בית צבי?

30686: הוא יותר מ-200.

זבולון אורלב: בית ספר למשחק ואומנויות בנגב?

30686: פחות מ-200.

זבולון אורלב: בית ספר בת דור מבאר שבע?

30686: פחות מ-200.

זבולון אורלב: בית ספר לשירת המקהלה?

30686: פחות מ-200.

זבולון אורלב: בית ספר מנשר?

30686: פחות מ-200.

זבולון אורלב: מעלה, פחות מ-200.

זבולון אורלב: מה זה בית ספר מוסררה?

30686: צילום.

זבולון אורלב: המכון לאומנות תל חי?

30686: יש לו 150 תלמידים.

זבולון אורלב: למה בית הספר לצילום לא מופיע כאן?

30686: הוא חברה עצמאית.

30686: הוא לא נתמך.

מירב ישראלי: כאן זה לא קשור לתמיכה.

מירב ישראלי: אין לזה קשר לתמיכה.

זבולון אורלב: רבותיי, עמדת הממשלה.

זבולון אורלב: האם להסיר את סעיף 2(ב)(1) אבל ב-(1)(א) להפחית את המספר מ-200 ל-100 ואז לא יצא שאנחנו עושים פלסתר את החוק.

עדי ברידלי: אז יש בתי ספר שהם לא נכללים.

זבולון אורלב: גבירתי, תקראי בבקשה את תיקון סעיף 24, סעיף (2)(ב)(1) בו נאמר שגם אם לא מתקיימים כל התנאים, באופן אוטומטי לא תקבלו אבל שרת התרבות, באישור הוועדה, יכולה לאשר את הדברים האלה.

זבולון אורלב: יש כלל ויש יוצאים מן הכלל.

30686: אני מצטערת, אני צריכה לצאת להתייעץ על זה.

זבולון אורלב: אני מציע שתצאי להתייעץ.

זבולון אורלב: תבהירו לשרה או למנכ"לית את הדברים.

אלכס מילר: צריך להבהיר שאת התנאים האחרים אנחנו משאירים.

30686: משאירים את הטור של ההחרגה.

אלכס מילר: אני גם מדבר על שלוש שנים.

אלכס מילר: זה יהיה בפנים.

זבולון אורלב: תסבירי שהצענו את הנוסח בקריאה הראשונה כאשר תמונת המצב שהייתה אז בפנינו, כך זה נראה אז, שרובם עומדים בכללים האלה ומיעוטם יצטרכו לעשות החרגות.

זבולון אורלב: לכן הכנסנו את הסעיף של ההחרגות.

זבולון אורלב: תמונת המצב עכשיו היא שונה לחלוטין כאשר מיעוט, אולי 20 אחוזים או 25 אחוזים, ארבעה מתוך 20 או משהו כזה, רק הם עומדים במספר.

זבולון אורלב: כלומר, הבעיה היא עם המספר, עם ה-200.

זבולון אורלב: אין בעיה עם שנות הלימודים ועם מספר שעות הלימוד.

זבולון אורלב: הואיל ורוצים לקיים את התכלית לשמה אנחנו מחוקקים, ואם לא נעשה את זה, לא נקיים את התכלית, אני אומר לך את זה גם כאיש חינוך, המספר פחות מטריד אותי אלא אותי יותר מטריד – ולא הייתי עושה שום ויתורים – שנות הלימוד והיקף הלימודים כי זאת הרמה האקדמית.

אלכס מילר: זה נשאר.

מירב ישראלי: זה האופי של בתי הספר לאומנות.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: גם האופי של בתי הספר לאומנות.

ניצן הורוביץ: הם פשוט יותר קטנים.

זבולון אורלב: יותר קטנים כי זאת מהותם.

זבולון אורלב: אגב, גם בצלאל נדמה לי שהוא אחד המוסדות הכי קטנים בהשוואה למוסדות להשכלה גבוהה כי זה לא דבר שהולך בסריות המוניות.

זבולון אורלב: מחלקה בבצלאל היא מחלקה הרבה יותר קטנה מרוב המחלקות האוניברסיטאיות כי זה חלק מהמהות שלהם.

30686: ולכן מבקשים להפחית ל-100.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים להפחית ל-100.

זבולון אורלב: לא, אני עוד לא רוצה להפחית ל-100.

זבולון אורלב: תאמרו לי האם 100 זה הרוב?

ניסן ירון: לא.

קריאה: 50.

מיכל שדות: זה לא נכון לומר את זה.

מיכל שדות: הרוב הגדול הוא כן נע בסביבות הפלוס-מינוס 100 ויותר פלוס מאשר מינוס.

יהודית גידלי: יש כאן הרבה דוגמאות של מינוס.

זבולון אורלב: אני רוצה שתקריאי שמות.

זבולון אורלב: בואי נדבר בשמות.

מיכל שדות: בסדר.

מיכל שדות: נדבר בשמות.

זבולון אורלב: תקריאי לי את ה-100 פלוס ברשימה שלך.

מיכל שדות: אצלי זה הולך לפי תחומים.

מיכל שדות: הסטודיו ברעננה.

מיכל שדות: מוסררה, רק המגמה לאומנות פלסטית – 150 תלמידים.

מיכל שדות: תל חי, 100 תלמידים.

מיכל שדות: מנשר, רק המגמה לאומנות פלסטית – 215 תלמידים ויש לו כ-500 תלמידים.

מיכל שדות: למכון אבני יש 700 תלמידים.

מיכל שדות: מוזיקה מן המזרח בירושלים – 140 תלמידים.

מיכל שדות: בית ספר רימון, קרוב ל-600 תלמידים.

מיכל שדות: בבתי ספר למשחק יש פחות מ-100 תלמידים.

זבולון אורלב: לכולם.

מיכל שדות: הרוב הגדול.

זבולון אורלב: יש אחד מעל מאה?

מיכל שדות: גילוי נאות.

מיכל שדות: אין לי כאן את המספרים של בתי הספר למשחק בלבד, לתיאטרון, כי הם עומדים בפני קריטריונים וכאן עוד לא אספתי את הניתוחים.

מיכל שדות: מאידך, בבין-תחומיים, כמו החזותי, שם באמת יש 60 תלמידים והם יותר קטנים.

זבולון אורלב: כלומר, מה שיקרה זה שאם אנחנו קובעים 100 תלמידים, תחומים שלמים עלולים להיות בחוץ והם יצטרכו להיכנס בין החריגים.

זבולון אורלב: זה לא נורמלי.

זבולון אורלב: מבחינה משפטית זה לא נורמלי.

זבולון אורלב: חוק צריך להחריג את החריגים ולא את הרוב.

זבולון אורלב: לדעתי צריך להוריד את המספר מ-100 לסדר גודל של שבעים כי אז לדעתי זה פותר הרבה מאוד בעיות.

אלכס מילר: לא צריך להיבהל.

זבולון אורלב: חברים, לפני שאתם יוצאים, ביקשו לשאול שאלה.

איתי אקירב: למה לא להוריד את המספר מספרית?

איתי אקירב: אם אנחנו עומדים בכל יתר הקריטריונים, למה המספר כל כך רלוונטי?

זבולון אורלב: תודה רבה.

נדב לזר: החוק מתייחס לסטודנט ולא למוסד.

מירב ישראלי: אבל הוא מחייב את המוסד.

מירב ישראלי: החוק נותן זכויות לסטודנט ובמקביל לזכויות של הסטודנט, המוסד מחויב להעניק לו את הזכויות האלה.

זבולון אורלב: בשיח האקדמי במדינת ישראל המספר הוא חלק מהעניין.

זבולון אורלב: המועצה להשכלה גבוהה למשל לא תיתן הכרה או היתר למוסדות בהיקף מסוים כי יש הנחה אקדמית – היא לא קשורה לאומנות – שצריכים פסיליטי, למשל ספרייה.

זבולון אורלב: מוסד עם 50 תלמידים לא יכול לפתח ספרייה, לא יכול לפתח מעבדה וכדומה.

זבולון אורלב: שוב, אני לא מתייחס לאומנות ששם העבודה לפעמים היא אישית.

זבולון אורלב: לכן גם ב-200 תלמידים, אין מוסד אקדמי במדינת ישראל שהוא עם 200 תלמידים.

אלכס מילר: יש.

אלכס מילר: מוסדות אקדמיים להכשרת מורים.

זבולון אורלב: עזוב כרגע הכשרת מורים.

אלכס מילר: אבל אם אקדמיים.

זבולון אורלב: אני לא מדבר כרגע על הכשרת מורים.

זבולון אורלב: נכון, זה חלק מהחריגים אבל מעטים מאוד.

זבולון אורלב: עם 200 תלמידים, מתך ה-35, אולי שלושה או ארבעה.

נדב שמיר: לכן יש מגמה לאחד אותם.

אלכס מילר: לא בגלל זכויות הסטודנט.

זבולון אורלב: יש אולי שלושה-ארבעה.

עדי ברידלי: אני לא יודעת אם לקחנו בחשבון אבל אנחנו לומדים בין ארבעה לחמישה ימים בשבוע משעה 9 בבוקר עד 8 בערב.

זבולון אורלב: ולכן?

עדי ברידלי: לכן אני חושבת שצריך להוריד את המספר.

זבולון אורלב: לעניין האקדמי לקחו שלושה פרמטרים, את משך הלימודים שהוא שלוש שנים, מה הדרישות להיקף שעות למידה עד לתואר וזה פחות או יותר מה שדורשת האקדמיה, ומספר התלמידים.

זבולון אורלב: גם המספר של 200, כבר יש הנחה ענקית אבל אז, בקריאה ראשונה, היה נדמה שזה מכסה את כולם אבל עכשיו אתם באים עובדתית ואומרים שזה לא ישרת את תכלית החוק.

זבולון אורלב: לכן זאת בקשתי למשרד התרבות והמלצתי, שאם רוצים לקיים את תכלית החוק, צריכים לרדת מעשית למספר של שבעים ואת היתר להשאיר בחריגים.

זבולון אורלב: אני מציע, כאשר את יוצאת לדבר עם השרה או עם המנכ"לית, תסבירי לה את תמונת המצב שבאופן הזה תחומים שלמים לא ייכנסו.

ניצן הורוביץ: מבחינת

ניצן הורוביץ: כם באופן עקרוני או אחר לא צריכה להיות שום בעיה.

ניצן הורוביץ: אין איזה נימוק נגדי.

זבולון אורלב: הנימוק הוא הרצינות האקדמית.

אלכס מילר: מה יקרה אם למשל במוסד במשך שנתיים-שלוש הכל היה בסדר, היו שם למשל שבעים סטודנטים, אבל פתאום ביום אחד יש שם חמישים סטודנטים?

זבולון אורלב: אף אחד לא סופר.

מירב ישראלי: הוא ישתמש בחריג.

זבולון אורלב: אל תשאל שאלות כאלה.

זבולון אורלב: אל תיתן כאן רעיונות לאנשים.

זבולון אורלב: מירב, אנחנו בינתיים יכולים להמשיך בדיון?

אלכס מילר: אפשר לעשות הפסקה.

מירב ישראלי: נשאר לנו לדון בנושא של תחילה שצריך לראות מתי אפשר להתחיל, אם זה בשנת הלימודים הקרובה.

מירב ישראלי: אתם ביקשתם שאנחנו נכניס לדברי ההסבר את הנושא של חלוקת האחריות בין השרים ולצורך הדיון בנושא הזה חייב להיות נציג משרד התרבות.

זבולון אורלב: אם כן, אני מכריז על הפסקה לחמש דקות ואני אחדש את הישיבה גם אם הנוכחים לא יהיו.

זבולון אורלב: אני מחדש את הישיבה.

אמי ליברמן: הערה שעובדת בעיקר לטובת הסטודנטים, ואחרי כן אני אדבר לגבינו כהנהלה.

אמי ליברמן: אני מתייחסת לסעיף 26 לפקודת מס הכנסה.

אמי ליברמן: זה בעצם מוציא את כל הסטודנטים שלנו מגדר ההטבות שהם יכולים לקבל כי מדובר על כך שזה רק מוסד להשכלה גבוהה.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: זה גם מוציא את המוסדות שהיו בזמנו בחוק כמו הנדסאים וטכנאים.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: מה השאלה?

אמי ליברמן: האם אפשר באותה הזדמנות להסדיר את זה?

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אי אפשר.

מירב ישראלי: זה משהו אחר.

מירב ישראלי: זה דיון שצריך להתקיים במס הכנסה.

מירב ישראלי: זה נושא תקציבי.

זבולון אורלב: לא זאת תכלית החוק.

אמי ליברמן: לגבי הנושא של שירות מילואים.

אמי ליברמן: כמוסד אנחנו יכולים לעמוד בכל הדברים ולבוא לקראת הסטודנט אבל כמוסד לאומנות יש פרוייקט סיום למשל בתיאטרון והסטודנט לא יכול להשלים אותו אם הוא לא עושה אותו כי זה לא רק שהוא עושה אותו.

זבולון אורלב: ולכן מה את מציעה?

מירב ישראלי: יש לזה שתי תשובות.

מירב ישראלי: קודם כל, סעיף 19 עצמו מאפשר גמישות מסוימת, ושנית, בחוק שאנחנו עושים עכשיו יש לשר אפשרות לקבוע אי תחולת הוראות מסוימות מתוך חוק זכויות הסטודנט על בתי ספר או סוגים של בתי ספר, אם הוא ימצא שאכן נכון לעשות את זה.

זבולון אורלב: אתם תצטרכו לאחר מכן לדון עם השר, האם הסעיף הזה שאת עוסקת בו יחול עליכם או לא יחול עליכם.

אמי ליברמן: עם איזה שר אנחנו נדון בזה?

זבולון אורלב: שר התרבות.

זבולון אורלב: לפי ההצעה כרגע, שר התרבות, אבל זה עוד כפוף להסכמה של שר החינוך.

זבולון אורלב: החוק כולו, חוק זכויות הסטודנט, הוא באחריות שר החינוך.

זבולון אורלב: כאן, בגלל שעוסקים במוסדות שלא שר החינוך ממונה עליהם אלא שרת התרבות ממונה עליהם, נותנים כאן סמכויות לשרת התרבות לקבוע כל מיני החלטות, בין היתר ההחלטה הזאת של מה יחול ומה לא יחול, אבל האחריות כרגע היא עדיין בידי שר החינוך.

זבולון אורלב: כלומר, לימור לבנת מחליטה וגדעון סער אחראי.

זבולון אורלב: אמרנו שעוד נדבר על זה כי אנחנו צריכים לשמוע את דעתו של שר החינוך האם הוא מסכים לזה או לא מסכים לזה כי אי אפשר להטיל עליו אחריות על הדברים שהיא מחליטה, אם הוא לא מסכים להם.

זבולון אורלב: יכול להיות ששני השרים יצטרכו לדבר ביניהם ולהחליט מה עושים.

זבולון אורלב: זה יכול להיות אחד העיכובים לאי אישור החוק היום.

מירב ישראלי: שאלת לגבי שירות מילואים.

מירב ישראלי: אנחנו חשבנו על זה בזמנו כאשר חוקקנו את החוק ואם תסתכלי על סעיף 19(ב)(א)(ב)(4), הוא אומר: השלמת חומר ומטלות בקורס הסטודנט שעקב שירות מילואים נבצר ממנו להשתתף בלימודים, בהתאם למהות הקורס ובתיאום עם המרצה.

זבולון אורלב: היא אומרת שכאן לא יכול להיות תיאום.

זבולון אורלב: הוא השחקן הראשי בהצגה.

מירב ישראלי: בהתאם למהות הקורס.

מירב ישראלי: אם הוא מפספס, יש דברים שהוא מפספס ואין מה לעשות.

מירב ישראלי: יש כאן גמישות מסוימת.

אלכס מילר: כן, אבל מצד שני זה נותן לנו אפשרות לפנות למשרד הביטחון ולצה"ל ולבקש שיהיה.

אלכס מילר: לשם כך אני צריך שאתם תקבלו סטטוס של סטודנט במדינת ישראל כי כרגע אתם תלמידים ואתם לא מוכרים כסטודנטים.

אלכס מילר: בכל העולם מכירים בתלמידים האלה כסטודנטים, כולל מי שלומד שנה.

זבולון אורלב: מירב כהן, בבקשה.

30686: אני מצטערת, אבל אנחנו לא נוכל לתת תשובה.

30686: ניסינו לקיים התייעצות טלפונית מהירה אבל זה בלתי אפשרי.

30686: במשפט אחד אני רוצה לומר, כי כל הקשיים מסביב ברורים והזכירה אותם כאן אמי ליברמן.

30686: קצת קשה לנו להתייחס בלי שאנחנו יושבים עם הנתונים ועושים עבודה קצת יותר רצינית.

30686: הרי למעשה המספר הזה שניתן בהתחלה של 200 היה מתוך מחשבה שבית הספר ערוך לטפל ולקבל על עצמו את כל החובות שהחוק הזה מחיל עליו, מתוך זה שהוא מיועד לטפל בזה.

30686: אם המספר יהיה חמישים, יכול להיות שבית הספר לא ערוך בכלל מבחינת כל הפסיליטיס שהוא צריך מסביב כדי לתמוך בהגשמת מטרות החוק.

30686: אנחנו צריכים לשבת קצת יותר עם הנתונים.

זבולון אורלב: זאת זכותכם.

זבולון אורלב: אני לא יכול לדרוש מכם תשובה על המקום בשאלה שמהווה שינוי משמעותי מהקריאה הראשונה.

זבולון אורלב: הסוגיה הזאת עלתה רק היום.

זבולון אורלב: אם היא הייתה עולה קודם, היינו מפנים את תשומת לבכם, אבל לא ידענו שהיא תעלה.

זבולון אורלב: בסוגיה הזאת אנחנו מסכמים.

זבולון אורלב: כמה זמן אתם צריכים כדי לתת תשובה?

זבולון אורלב: שבועיים?

30686: כן.

זבולון אורלב: אני לא רוצה למשוך את החוק הזה.

זבולון אורלב: אני מאלה שרוצים שהוא יחול בשנת הלימודים הקרובה.

זבולון אורלב: אני לא רואה כאן כל תסבוכת ולא ראוי שנחמיץ את שנת הלימודים הקרובה.

שנית הראל: אם אנחנו קובעים ישיבה נוספת לעוד שבועיים, אני מציעה שגם עד לישיבה הזאת נסדיר את נושא האחריות.

שנית הראל: בעניין הזה אני רוצה להבהיר שהזכויות שאנחנו מבקשים או לא מבקשים להחיל על אותם בתי ספר, כדאי אולי לעדכן את הוועדה בדבר הישיבה שהתקיימה עם נציגי המוסדות ובדבר הקשיים או ההתאמות שיש לעשות בזכויות שחוק זכויות הסטודנט מחיל, ואז, כאשר משרד החינוך ידע בדיוק, או לפחות ברמה כללית, באיזה זכויות מדובר, יהיה יותר קל לקבל החלטה לגבי האם התקנות והכללים יותקנו על ידי שר החינוך או על ידי שרת התרבות.

שנית הראל: זאת אומרת, אם אפשר יהיה לעדכן את הוועדה וגם אותנו לגבי איזה זכויות באמת רלוונטיות לסוג הזה של המוסדות, אנחנו נוכל לקב החלטה יותר מושכלת.

מירב ישראלי: אנחנו באמת דיברנו על זה.

מירב ישראלי: בזמנו אני העליתי את השאלה אם כבר בשלב החקיקה הראשית יש סעיפים שאנחנו כבר יכולים להחריג או משהו כזה.

מירב ישראלי: אתם אמרת שבעצם אתם מעדיפים לעשות את זה בתקנות, שזה האי תחולה, מה שכאן זה 2(ב)(2).

שנית הראל: נכון.

מירב ישראלי: אי תחולת הוראות סעיפים מ-10 עד 22.

מירב ישראלי: אם יש מה לעדכן, אולי באמת תעדכנו.

30686: ב-8 באפריל קיימנו אצלנו ישיבה גדולה אליה הגיעו מרבית המנהלים של בתי הספר והייתה נציגות יפה.

זבולון אורלב: ולא עליתם שם על הבעיה של ה-200 תלמידים?

30686: היה רק בית ספר ניסן נתיב שלגביו זה היה רלוונטי.

30686: לכל השאר המספר התאים.

זבולון אורלב: כל השאר נראים לי ארבעה או חמישה.

זבולון אורלב: אמרת ישיבה גדולה.

אמי ליברמן: לנו וליורם לא התאים המספר.

30686: נכון, אבל בזמנו, בגלל שהיינו ב-200 ובהחרגה שיש בסעיף, ארגנו אותם.

30686: עלו על הפרק שלושה סעיפים עיקריים שכולם היו תמימי דעים לגביהם.

30686: סעיף 16, זכות להשעיית הלימודים.

מירב ישראלי: את אומרת עכשיו את אלה שרוצים להחריג?

30686: כן.

30686: שכבר עכשיו הם בעייתיים.

30686: סעיף 16 קובע שסטודנט זכאי להשעות את לימודיו לתקופה שלא תעלה על שתי שנות לימוד.

30686: הסבירו לנו שהסעיף הזה הוא לא רלוונטי נוכח העובדה שאודישנים לקבלה ללימודים שונים בכל שנה ומורכבים משיקולים ענייניים של הכיתה ובהתאם לאישיות של התלמידים, וזה בשלב הראיון.

זבולון אורלב: זה בהסכמה של הנהלת המוסדות.

30686: כן.

30686: דרך אגב, זה גם הוחרג כאן לתואר ראשון.

30686: בין היתר עלה גם הנושא של השפעה כלכלית, אובדן שכר לימוד לבית ספר, אם תלמיד עוזב באמצע.

מירב ישראלי: איזה סעיף?

30686: עדיין באותו סעיף 16.

30686: סעיף נוסף הוא סעיף 18, ועדת משמעת וועדת ערעורים.

30686: העלו את הנקודה לפיה ועדת ערעורים אמורה על פי החוק לכלול נציג סטודנטים.

30686: כאשר מדובר בכיתות קטנות מאוד, יכולים להיות אפילו 17 תלמידים ועכשיו במיוחד זה צף כאן עם בתי ספר קטנים, לא בטוח שזה מתאים לנוכח חשיפה של הסטודנטים במהלך השיעור ובתוך הדינמיקה שיש בכיתה מאופי הלימודים.

אלכס מילר: נציג הסטודנטים הוא לא נציג כיתה.

30686: הם אומרים שהאגודה כולה היא מאוד קטנה.

30686: לשיטתם זה יוצר מתחים ויש עם זה איזושהי בעייתיות.

אלכס מילר: אני חושב שנציג הסטודנטים מופיע רק בערר ולא בוועדת המשמעת העיקרית.

30686: תכף נבדוק.

30686: סעיף 19, התאמות לסטודנטים שמשרתים בשירות מילואים.

30686: הסבירו לנו שיש שיעורים חווייתיים, להבדיל משיעורים תיאורטיים.

30686: אני מדברת על סעיף 19א.

30686: שיעורים חווייתיים, אלה דברים שאי אפשר ללמוד אותם בספרים.

מירב ישראלי: למה זה נוגע לסעיף 19א?

30686: ההתאמות, לא בטוח שזה רלוונטי למוסדות הללו.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: הבנתי.

30686: העלו נקודות שהן באמת ספציפיות לתחום של אומנות שזאת רגישות מסוג שונה.

30686: למשל, מעלים הפקת גמר, מגיעים אנשים, מנהלי תיאטראות, אנשים מהתחום שמגיעים לבחון אותם ולראות אותם.

30686: אי אפשר להעלות הפקה נוספת רק בגלל מישהו שנעדר.

30686: יש הרבה קשיים שנובעים מאופי הלימודים.

אלכס מילר: מה מציעה הממשלה לסטודנט שקיבל זימון למילואים?

אלכס מילר: מה היא מציעה לו לעשות?

זבולון אורלב: יש הפקת גמר, באים אנשים והוא נקרא לשירות מילואים.

זבולון אורלב: מה מציעים לו, להשתמט?

זבולון אורלב: הוא ביקש ולת"ם ולא קיבל כי הוא חיוני.

זבולון אורלב: אני שואל את הממשלה מה היא מציעה לו לעשות.

30686: אין לי תשובה לזה.

זבולון אורלב: תחזרו עם תשובה.

30686: אני התבקשתי על ידי נציגי בתי הספר להעלות בפניכם את העמדה שלהם.

מירב ישראלי: אין לזה פתרון בחוק.

מירב ישראלי: החוק אומר שסטודנט, כמה שאפשר, בכפוף לזה שהוא לא יפספס ושהתואר האקדמי לא יהיה תואר אקדמי לא ראוי וכולי, יקבל התאמות.

מירב ישראלי: אם אי אפשר לתת התאמות, כי אמרו שאי אפשר לתת התאמות, אז אי אפשר ואז הפתרון הוא ולת"ם וזה לא בחוק הזה.

אלכס מילר: אתם כמשרד התרבות יכולים אחרי שהחוק הזה יעבור לפנות לאותם הגופים שאחראים על הגיוס למילואים ולהסביר להם את הבעיה.

אלכס מילר: אתם יכולים לקיים אתם ישיבה ולנסות לפתור את העניין הזה, אבל בטוח שלא נראה כאן השתמטות.

זבולון אורלב: ככל שתלוי בי, סעיף 19א לא יוחרג.

זבולון אורלב: אני מניח שכל האוכלוסייה בה אנחנו מדברים מונה אולי אלף או אלפיים סטודנטים בכל בתי הספר לאומנות.

זבולון אורלב: הסיטואציה הזאת יכולה לחול בעת ובעונה אחת בשנה אחת על בין חמישה לעשרה סטודנטים.

זבולון אורלב: יפנו לשלטונות צה"ל ויבהירו להם את הדבר הזה, ואז או שיימצא פתרון או שלא יימצא פתרון.

זבולון אורלב: אמירה של החרגה, מבחינתי היא אמירה ערכית.

מירב ישראלי: זה יכול לקרות גם בחוק לתיאטרון באוניברסיטה.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: זה גם יכול לקרות לסטודנט לרפואה בבחינה החשובה ביותר שלו.

זבולון אורלב: זה יכול לקרות לכל אחד.

אלכס מילר: גם לסטודנט למשפטים שצריך לגשת למבחן של הלשכה.

זבולון אורלב: נכון, אז הוא צריך להמתין חצי שנה.

זבולון אורלב: לא תהיה החרגה.

זבולון אורלב: זאת תשובתנו חד וחלק.

זבולון אורלב: לא תהיה החרגה.

זבולון אורלב: עד כאן ההחרגות שביקשתם, אני לא רואה עם זה בעיה.

זבולון אורלב: אגב, לגבי נציגי הסטודנטים, אני מבין את ההערה שלכם ויש בה הרבה טעם, שבסיר הקטן הזה של חמישים סטודנטים שמתבשלים ויהיה נציג סטודנטים, אני מבין את אי הנעימות וכל הדברים האלה אבל אולי אפשר לחשוב שיהיה נציג מאגודת הסטודנטים הארצית.

מתן פנקס: אפשר שיהיה נציג חיצוני מבית ספר אחר.

זבולון אורלב: את זה אמרתי.

זבולון אורלב: נציג מאגודת הסטודנטים הארצית.

אלכס מילר: אפשר לומר בחוק שבמידה שיש איגוד סטודנטיאלי בתוך מוסד המוכר על ידי המשרד, יהיה נציג של האיגוד.

זבולון אורלב: זה מה שמנהלי המוסדות אומרים שזה לא בריא במוסד קטן של חמישים סטודנטים.

זבולון אורלב: זאת מערכת יחסים אינטימית.

מיכל שדות: זה יוצר מבוכה משום שבתי הספר לאומנות הם מאוד אינטימיים.

מיכל שדות: גם האינטראקציה הפנימית היא כזאת.

זבולון אורלב: בכיתה יש 17 תלמידים.

זבולון אורלב: יש פה בעיה.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים לוודא שהאינטרסים של הסטודנט.

זבולון אורלב: זה לא משנה אם זה סטודנט באותה אוניברסיטה או לא.

זבולון אורלב: אני מציע כאן לשמור על העיקרון שבוועדת ערר יושב סטודנט.

מירב ישראלי: יכול להיות שצריך להרחיב את סמכות השר כאן, כי כרגע נתנו לו רק סמכות או שיחול או שלא יחול.

מירב ישראלי: לא נתנו לו אפשרות להחיל בשינויים.

זבולון אורלב: אני מציע גם לאפשר לו להחיל בשינויים המתחייבים.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא רוצים חלילה להקשות על המוסדות הקטנים ולדרוש מהם דרישות שהם לא יוכלו לעמוד בהן.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: אז השר יתאים.

זבולון אורלב: בסדר.

זבולון אורלב: הטענה כאן היא טענה עם הרבה מאוד הגיון.

מירב ישראלי: בשינויים המחויבים?

זבולון אורלב: לא בשינויים המחויבים.

מירב ישראלי: שינויים שיקבע.

זבולון אורלב: כן.

זבולון אורלב: שינויים שיקבע.

אמי ליברמן: יש גם את הנושא של דמי הרישום.

אמי ליברמן: הסכום הוא 350 שקלים.

אמי ליברמן: מכיוון שאלה מוסדות קטנים, ההכנסה מן הסתם מהתלמידים שנרשמים היא מאוד קטנה.

אמי ליברמן: להיכנס בעניין הזה לכיס, זה מאוד קשה.

אמי ליברמן: גם כך אנחנו בקושי שורדים.

אלכס מילר: העניין הזה של דמי הרישום לא היה בגלל הצורך לסבסד את המוסדות במדינת ישראל.

אלכס מילר: זה היה מצב כי אז רצינו לעשות מרכז רישום ארצי, שהסטודנט ישלם אך ורק פעם אחת למדינה ואז הוא ייכנס למאגר הארצי של הרישום וכאשר הוא יעבור בין כמה מקומות, הוא יבחר את המקום.

אלכס מילר: מאחר שאמרו שזה בעייתי, אמרנו שאין כל בעיה ונאשר כך מבחינת דמי רישום מבחינת כל המוסדות.

אלכס מילר: זה לא אמור להיות כסף שאתם אמורים להרוויח אלא זה אמור להיות כסף שהבן אדם נכנס.

אלכס מילר: הכסף שאתם מרוויחים זה שכר הלימוד שהוא משלם.

אלכס מילר: זה לא אמור להיות חלק מהרווחים שלכם.

אמי ליברמן: ברור אלא שההבדל היחידי הוא שבדרך כלל בבתי הספר לאומנות הסכום הזה של 350 שקלים באמת מהווים הכנסה כי אותו תלמיד – סליחה – עובר תהליך של מיון במשך קרוב לשבועיים ומורים שבוחנים אותו והם עולים כסף.

אמי ליברמן: זה לא סתם שהוא משלם וממלא טפסים אלא זה תהליך שעולה לנו כמוסד הרבה מאוד כסף.

אלכס מילר: אפשר לקבל בעוד שבועיים אינפורמציה האומרת מה קורה מבחינת דמי הרישום במוסדות עליהם אנחנו מדברים?

זבולון אורלב: אני רואה שבניסן נתיב כל הזמן רוצים לגלח את הזכויות של הסטודנטים.

זבולון אורלב: לא רוצים שישב סטודנט בוועדת ערעור ושישלמו יותר מ-350 שקלים.

זבולון אורלב: אם הוא הולך למילואים והוא לא בגמר, הוא הפסיד שנת לימודים.

אמי ליברמן: הוא לא הפסיד.

זבולון אורלב: תתאימו את עצמכם גם למשרתים במילואים.

זבולון אורלב: זה מה שמתבקש במדינה.

אמי ליברמן: זה מה שאנחנו עושים עד היום.

זבולון אורלב: תמשיכו לעשות את זה.

אמי ליברמן: לכן אנחנו גם רוצים שיבואו לקראתנו.

אמי ליברמן: צריך להבין שהעניין המהותי בין הרשמה לבית ספר רגיל להרשמה לבית ספר לאומנות הוא בזה שההרשמה לבית ספר לאומנות הוא תהליך של חודשיים שסטודנט עובר עד שמחליטים שהוא ייכנס לשנת לימודים.

אלכס מילר: מה גובה דמי הרישום אצלכם?

אמי ליברמן: כרגע 300 שקלים.

אלכס מילר: אני מעלה לך את הסכום ל-350 שקלים.

אמי ליברמן: כרגע הסכום הוא 300 שקלים ואני לא יכולה אחרי כן לעשות עם זה כלום.

זבולון אורלב: שכנעת אותי שאין צורך לשנות.

ניצן הורוביץ: מה את צריכה לעשות אחרי כן?

זבולון אורלב: חשבתי שמדובר ב-3,000 שקלים.

אמי ליברמן: לא.

אלכס מילר: את יודעת לשם מה עושים את זה?

אלכס מילר: כדי שיבוא בית ספר שנמצא לידך ובמקום 350 שקלים הוא ייקח 1,500 שקלים ואז הסטודנט, בגלל שהוא כבר שילם, לא יכול ללכת למוסד אחר כי אם הוא ילך להירשם בעוד שני מוסדות, מבחינתו זאת כבר תהיה משכורת שלמה שהוא מוציא רק לשם רישום.

אלכס מילר: אנחנו לכן אמרנו שנעשה משהו ממוצע והסכום הוא 350 שקלים.

זבולון אורלב: הוויכוח תם.

זבולון אורלב: איזה עוד הערות יש?

נדב שמיר: אם אתם לא מחריגים את סעיף 19א, צריך לתקן אותו בגלל שסעיף 19א מדבר על שני סוגי מוסדות, או מוסדות להשכלה גבוהה שהם הולכים לפי הכללים שהמועצה להשכלה גבוהה קובעת, או מוסדות של משרד התעשייה שהולכים לפי התקנות של משרד התעשייה.

זבולון אורלב: לכן אמרנו בשינויים.

מירב ישראלי: השר יצטרך להתייחס לזה.

זבולון אורלב: במקום לעשות שינויים בכל סעיף וסעיף, אנחנו מסמיכים את השר לעשות את השינויים.

מירב ישראלי: אז הוא יצטרך לראות האם יחולו הכללים של המועצה להשכלה גבוהה, וסביר יותר שהכללים של המועצה להשכלה גבוהה יחולו ולא של משרד התעשייה.

זבולון אורלב: הכללים האלה הם באישור שלנו?

30686: כן.

30686: באישור הוועדה.

זבולון אורלב: הואיל וזה באישור שלנו, כאשר נדון ויציעו את השינויים, תוכל להתייחס לשינויים.

מירב ישראלי: אם הוא החיל את הכללים של המועצה להשכלה גבוהה, הוא יצטרך לקבוע.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: הערה נכונה.

זבולון אורלב: רבותיי, חוץ משתי הבעיות שנשארו לנו, האם יש עוד הערות לגבי הנוסח שעבר בקריאה הראשונה?

מירב ישראלי: אנחנו עושים תחילה לשנת הלימודים הזאת?

זבולון אורלב: כן.

מירב ישראלי: חלק מהמוסדות אמרו לי בזמנו שזה ספטמבר.

מירב ישראלי: אם כן, זה 1 בספטמבר.

זבולון אורלב: בסדר גמור.

זבולון אורלב: אני רוצה לחזור על שתי הבעיות שנשארו לנו ושאנחנו מצפים שתהיה תשובה בתוך שבועיים ימים.

זבולון אורלב: הדבר הראשון.

זבולון אורלב: הואיל ורוב בתי הספר שאמורים להיות בתכלית החוק הזה, מספר התלמידים בהם נע סביב ה-70, אנחנו רוצים לקבוע את מספר המינימום ל-70 מבלי לשנות את יתר התנאים.

זבולון אורלב: זאת המלצה שלנו ולא רק בקשה.

זבולון אורלב: הדבר השני הוא התיאום של הסמכויות בין שר החינוך לבין שרת התרבות באשר לסעיף 2(ב)(2).

זבולון אורלב: בעוד שבועיים נקיים ישיבה קצרה, של לא יותר משעה, ונוכל לסיים את החוק.

זבולון אורלב: בלי נדר, אני לא אעלה בעיות נוספות.

זבולון אורלב: תודה רבה.