ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 383, 2010-05-12 09:15

משה גפני: בוקר טוב.

משה גפני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום העלייה הדרמטית של 50 אחוזים במחירי המים לבתי חולים ולמקוואות, ישיבת מעקב.

משה גפני: הסעיפים שהיום על סדר היום הם לא נושאים לדיון אלא הישיבות הן רק ישיבות מעקב ולכן נקיים את הדיונים בקצרה.

משה גפני: נדמה לי שכבר קיימנו פעמיים דיון בנושא שעל סדר היום.

משה גפני: החוק קובע שיש תעריף מוגדר לבתי חולים ולמקוואות ונדמה לי שהתעריף הוא 1.92 שקל.

חנה פרנקל: 1.61 שקל.

משה גפני: צמוד למנגנון של הצמדה, כך שהיום התעריף צריך להיות 2 נקודה משהו.

משה גפני: בשנת 2001 התקבל חוק בנושא של תעריפי המים, שמועצת הרשות היא זו שתקבע את תעריפי המים, ובשנת 2008 העבירה ממשלת קדימה חוק שאין יותר פיקוח של ועדת הכספים על מחירי המים ובעצם מועצת הרשות, שהיא אמורה להיות לכאורה מועצה ציבורית שתפקידה לנהל את ענייני המים במדינה, היא קובעת את המחירים.

משה גפני: מה שקרה עם משק המים במדינת ישראל בשנתיים האלה או בשנה וחצי האלה, לפי דעתי הפך להיות מעשה שאני לא יודע איך להגדיר אותו.

משה גפני: מכיוון שהנושא הוא רק זה, אנחנו בעזרת השם באחת הישיבות הקרובות – אני אקבע את זה בסדר היום עם הרשויות המקומיות – נדון בנושא המים בכלל.

משה גפני: נעשה את זה באותו יום בו נקיים את הדיון על מענקי האיזון ומה שקרה בעקבות המדיניות החדשה.

משה גפני: מה שקרה הוא שאנחנו רואים עלייה דרסטית באופן מטורף במחירי המים של בתי החולים ושל המקוואות.

משה גפני: אני קיבלתי מכתב מאילן סופר, סמנכ"ל תכנון, תקצוב ותמחור, לגבי העלאת מחירי המים במקוואות ובבתי החולים והוא מדבר על בתי החולים.

משה גפני: יש מכתב של דב דומבורוביץ, מזכיר חבר המועצות הדתיות בישראל, והם טוענים לקטסטרופה מבחינת ההתנהלות שלהם במחירי המים כאשר פתאום יש קפיצה קשה.

משה גפני: קיבלתי עוד העתק של מכתב שאילן סופר כותב לשאול מרידור ממשרד האוצר.

משה גפני: לא ראיתי את המכתב של שאול מרידור, ואולי זאת הייתה שיחת טלפון, אבל מהתשובה אני מבין שאילן סופר ננזף על ידי שאול מרידור עקב פנייתו אלי.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: מי ששולט במדינה, באמת אסור לפנות למישהו אחר אלא רק אליו.

משה גפני: אני לא קיימתי ישיבת מעקב וישיבת המשך מכיוון שאני הבנתי שמועצת הרשות – ואני סמכתי על מועצת הרשות - היא מועצה ציבורית והיא תיקח את כל הדברים בחשבון.

משה גפני: ב-29 באפריל 2010 התקיימה ישיבה במועצת הרשות ומבדיקות שאני ערכתי התברר שמועצת הרשות באמת הייתה אמורה לאשר את זה שהעלייה תהיה בהתאם אלא שככל הנראה – אני אומר מבדיקה, אני לא יכול להוכיח את זה בבית המשפט אלא אם כן אני אתבע על הוצאת דיבה ואז אני אביא את ההוכחות ואני אמצא אותן – משרד האוצר ישב על מועצת הרשות באופן כזה שפשוט לא הותיר לה ברירה ובשום פנים ואופן היא לא יכלה לאשר את מה שהיה מתבקש מאליו.

משה גפני: אין בעיה, זה בסדר גמור, אני בעד זה שמישהו ישלוט במדינה בסוף.

חיים אורון: אתה כל כך מפותל הבוקר.

משה גפני: במה אני מפותל?

משה גפני: אני הכי ישר.

משה גפני: כל יום אני מפותל אבל היום לא.

משה גפני: יש מועצת רשות, מועצת הרשות היא מועצה ציבורית, לפחות הייתה מעלה את הנושא במועצת הרשות שבכל אופן היא אמנם לא ועדת כספים אבל לא משרד האוצר.

משה גפני: יושבים נציגי ציבור, יושבים אנשים ומתברר שהאוצר שולט במועצת הרשות.

משה גפני: נקודה.

משה גפני: אחרת לא היה צריך את הישיבה היום וזה לאחר הבדיקות שלי ואולי אני טועה.

משה גפני: ההחלטה שלנו הייתה שהעלאת מחירי המים בבתי החולים ובמקוואות תהיה בהתאם לחוק ואז התחיל ויכוח משפטי.

משה גפני: היועצת המשפטית של ועדת הכספים אמרה שעל פי הניסוח המשפטי, על פי החוק הקיים, התעריף צריך להיות כפי שהוא קבוע בחוק.

משה גפני: בתיקון לחוק לא כתוב שעל אף האמור בסעיף זה וזה, יהיו כללים אחידים למחיר המים.

משה גפני: נדמה לי שהיועצת המשפטית של מועצת הרשות אמרה שלפי הפרשנות שלה, נדמה לי שלא היית כל כך נחרצת באמירה הזאת, אבל אם היית נחרצת, אז זה בסדר גמור.

חנה פרנקל: הייתי מאוד נחרצת.

משה גפני: אני לא יכול להתווכח עם יועצים משפטיים.

משה גפני: היית נחרצת.

משה גפני: לי היה נראה כך, אבל אני באמת לא מבין.

משה גפני: על כל פנים, מועצת הרשות טענה שהחוק מאפשר למועצת הרשות לקבוע את מחירי המים.

משה גפני: אני לא דן היום על הוויכוח המשפטי שהוא לא רלוונטי.

משה גפני: אני גם לא אלך לבג"ץ, מה גם שאני לא בטוח שאני הולך לבג"צים ובוודאי לא על נושאים כאלה.

משה גפני: אני לא הולך לכישלונות.

משה גפני: אם אתה תלך לבג"ץ, אתה תזכה.

משה גפני: רוצה ללכת לבג"ץ על זה?

זאב בילסקי: יחד אתך.

משה גפני: לא.

משה גפני: אני לא הולך לבג"ץ.

משה גפני: אנחנו בכנסת ואני מעל בית המשפט מכיוון שתפקידי לשנות את החוקים.

זאב בילסקי: עד עכשיו היכן שהייתי יחד אתך, תמיד ניצחנו.

משה גפני: בוא נישאר עם זה שתמיד אנחנו מנצחים.

משה גפני: מן הראוי היה - גם אם טענתה של עורכת הדין פרנקל נכונה, ואני חולק על זה – כאשר מחוקקים את החוק וכאשר מביאים ב-2008 למליאת הכנסת ולוועדת הכלכלה, כאשר אין פיקוח של ועדת הכספים, לומר כדי שחברי הכנסת ידעו שהמשמעות של העניין היא שמחיר המים לבתי החולים ולמקוואות יעלה בעשרות אחוזים.

משה גפני: ראוי שידעו את זה חברי הכנסת.

משה גפני: אם זה נכון הטיעון המשפטי הזה, היה צריך לומר אותו לחברי הכנסת.

משה גפני: אנחנו לא נמצאים כאן במחתרת.

משה גפני: על כל פנים, ההחלטה הייתה שאנחנו קובעים שמחירי המים, כפי שנקבעו בחקיקה, יהיו בהתאם לעליית המדד.

משה גפני: אפשר לעשות איזשהו הסדר, אבל המחוקק לא לחינם החריג את בתי החולים והמקוואות מהתעריפים הרגילים.

משה גפני: כך היה עד 2008, כך הם שילמו עד 2009.

אורי אריאל: מה עם אכסניות הנוער?

משה גפני: זאת ישיבת מעקב ולא ישיבת דיון.

אורי אריאל: אני שואל.

משה גפני: אין את זה בחוק.

משה גפני: אני מבקש, אם אפשר בקצרה, את מנהל רשות המים ונציג משרד האוצר להתייחס לנושא.

אורי שני: אני מוכרח למחות על הטענה שמשרד האוצר שולט במועצת רשות המים.

אורי שני: אני חושב שנראה את הדברים אם נבדוק את ההיסטוריה של ההחלטות ברשות המים, כולל החלטות על כמות התפלה במדינת ישראל, כולל החלטות אחרות שמועצת רשות המים קיבלה, והיא קיבלה החלטות מאוד מהותיות שהאוצר הצביע נגד ונלחם בה.

אורי שני: לגבי הנושא שלפנינו.

אורי שני: אני חוזר ואומר שמועצת רשות המים היא גוף שמתפקד ולכל חבריו יש דעה והם יודעים להביע אותה.

אורי שני: באופן ספציפי.

אורי שני: אני חושב – ואמרתי לך את זה גם בשיחות קודמות בינינו ואני מניח שמה שאני אומר עכשיו, יש לו רוב בדיון מחודש שיהיה במועצת רשות המים – שבמשק המים היו הרבה מאוד מחירים שונים לכל מיני גופים.

אורי שני: אנחנו במאמץ גדול במסגרת הרפורמה ברשויות איחדנו את כל המחירים.

אורי שני: בהקשר המשפטי כאן, אני לא היועץ המשפטי אבל אני מקווה שאני מצטט נכון את מי שצריך.

אורי שני: בחוק תאגידי מים וביוב, נאמר שהמחירים יהיו מחירי עלות.

משה גפני: אנחנו לא נכנסים לזה.

אורי שני: בסדר.

אורי שני: נעזוב את זה.

משה גפני: עמדת היועצת המשפטית אצלכם או עמדת היועצת המשפטית אצלנו ברורה.

משה גפני: הדיון הוא לא דיון משפטי.

משה גפני: ממש לא משפטי.

משה גפני: הייתם צריכים לומר את זה לכנסת כאשר חוקקתם את החוק לא להיזכר בזה כאשר אנחנו מעלים את זה כמעט באופן אקראי.

אורי שני: אני לא יכול להתאפק ולא לומר שאתה היית שם ואני לא.

משה גפני: איפה הייתי?

אורי שני: אתה היית בכנסת.

משה גפני: אבל אני הייתי באופוזיציה.

אורי שני: אני לא הייתי בכלל.

חיים אורון: אבל כולם ידעו שזאת המשמעות.

משה גפני: ממש לא.

חיים אורון: לא ידעו?

משה גפני: לא, וגם אתה לא ידעת.

משה גפני: אתה לא ידעת.

חיים אורון: ברגע שקבעו שני עקרונות – הראשון, להצמיד את זה לעלות, והשני, לבטל מחירים דיפרנציאליים – זאת הייתה המשמעות של העניין.

חיים אורון: כולם הבינו את זה.

חיים אורון: אי אפשר לומר שלא ידענו כי ידענו והצבענו בעד.

משה גפני: חבר הכנסת חיים אורון, אני אומר לך באופן חד משמעי שהחוק התקבל בשנת 2001 ולא נאמר לכנסת דבר וחצי דבר.

משה גפני: הוא לא מומש עד 2008 והוא גם לא בוצע ב-2008.

משה גפני: ב-2008 העבירו בחוק ההסדרים חוק שמסירים את הפיקוח מוועדת הכספים וזה לא היה ב-2001.

חיים אורון: הוא לא מומש כי הקרבות היו על תעריפים אחרים של התעשייה והחקלאות.

חנה פרנקל: הפיקוח הוא לפי חוק תאגידי מים וביוב וזה החוק הרלוונטי.

חנה פרנקל: הוא ירד ב-2001.

אורי שני: ברשותך, אני רוצה לסכם את דבריי.

אורי שני: ביקשת שאני אקצר ואני מקצר.

אורי שני: אנחנו חושבים שלמרות החוק יש קושי בהעלאה כל כך דרסטית של התעריפים.

אורי שני: יש קושי.

אורי שני: אנחנו חושבים שהקושי הזה, צריך להתחשב בו ולכן אנחנו מציעים – וגם דיברנו אתכם וגם עם התאגידים – שנעלה את התעריפים האלה בהדרגה.

אורי שני: הקפיצה לא תהיה גדולה אלא נעלה את התעריפים האלה בהדרגה, בצורה כזאת שבמקביל באותה תקופה נעשה מאמצים ביחד עם אנשי המקוואות ובתי החולים להיכנס לתוכניות של ייעול השימוש במים וחסכון בצורה שהאפקט יהיה אפקט ממותן.

אורי שני: זאת הדרך אותה אנחנו מציעים ואני חושב שהיא נכונה.

נח הקר: לגבי מועצת רשות המים, המועצה מורכבת ממנכ"לי משרדי ממשלה ונציגי ציבור.

נח הקר: למשרד האוצר יש נציג אחד מתוך כלל הנציגים במועצה.

משה גפני: יש לי בקשה.

משה גפני: אין דיון על מועצת רשות המים.

נח הקר: זה הנושא שעלה.

נח הקר: נאמר שמשרד האוצר שולט במועצה, אבל לא כך הוא.

משה גפני: אני רוצה לדעת את עמדתכם.

משה גפני: בזה אני מתכוון לסיים את הדיון הזה.

משה גפני: מי שולט במועצת רשות המים, אני אביא את ההוכחות לכך.

משה גפני: אני יודע בדיוק מה עשיתם.

נח הקר: אנחנו לא עשינו שום דבר.

משה גפני: אני יודע ואתה אולי לא יודע.

נח הקר: היה דיון במועצה וכל אחד הביע את דעתו.

נח הקר: נציג הציבור הביע את דעתו והתקבלה החלטה.

משה גפני: איפה התקבלה החלטה?

נח הקר: במועצה.

נח הקר: כל אחד הצביע.

משה גפני: מתי?

נח הקר: בדיון שהתקיים במועצה.

נח הקר: הסמכות לקביעת תעריפים היא לא של משרד האוצר אלא היא של מועצת רשות המים.

משה גפני: אבל הייתה הצבעה על זה במועצה?

אורי שני: הייתה הצבעה לפני חודשיים.

משה גפני: על מה הייתה ההצבעה לפני חודשיים?

אורי שני: על העלאת התעריפים.

אורי שני: לפני חודשיים אני העליתי את זה והמועצה לא קיבלה את הצעתי.

אורי שני: אני העליתי את זה עוד פעם בישיבה נוספת.

נח הקר: בנושא בתי החולים.

נח הקר: כמו שראית, יש התכתבות עם שאול מרידור.

נח הקר: אני אעביר לך את המכתב של שאול מרידור.

נח הקר: בסופו של דבר הגענו שם להבנות מעבר למה שאתה רואה ויש דיונים תקציביים בין בתי החולים לאגף התקציבים כדי להגיע לפתרון בנושא הזה.

נח הקר: גם בנושא המקוואות, מדובר כאן בגופים מתוקצבים.

משה גפני: לגבי בתי החולים הגעתם לפתרון.

איילה בן דהאן: עם משרד הבריאות עוד לא הגיעו לפתרון.

משה גפני: תאמיני לי שאני אייצג אתכם.

משה גפני: את משרד הבריאות?

איילה בן דהאן: כן.

משה גפני: אני מכיר את השפה הזאת.

משה גפני: אני הרי יודע כי משרד הבריאות דיבר אתי.

משה גפני: אין אפילו שמץ של אמת במה שמדובר כאן.

נח הקר: זה לא נכון.

משה גפני: נכון או לא נכון, אני אחליט אם זה נכון או לא נכון.

נח הקר: אתמול בערב התקיימו דיונים.

משה גפני: כל עוד אני יושב ראש הוועדה, מה שאני אומר, זה נכון.

נח הקר: בנושא המועצות הדתיות, מדובר כאן בגופים מתוקצבים.

נח הקר: הצענו כאן בדיונים קודמים פתרונות תקציביים לנושא או לשבת ולמצוא את הפתרונות לנושא הזה בצורה אחרת.

נח הקר: לגבי ההצעה שאורי שני העלה, שוב, הסמכות היא לא בידי משרד האוצר.

נח הקר: יתקיים דיון במועצת רשות המים, אחריה נשמע את ההצעה ונקבל החלטה.

איילה בן דהאן: כרגע אין לנו מענה תקציבי.

משה גפני: העצבים עד לשמים.

משה גפני: ממשלת ימין-דתיים.

אורי אריאל: אתה יכול להרחיב בזה?

משה גפני: אני יכול, כן.

משה גפני: תאמין לי, אני גם ארחיב אבל לא עכשיו.

חיים אורון: אני כבר לא עומד בזה.

חיים אורון: תגיד מה לוחץ עליך.

משה גפני: לא לוחץ עלי שום דבר.

משה גפני: כל ההתנהלות כאן היא מתחת לכל ביקורת.

חיים אורון: תגיד מה קרה כדי שנדע.

משה גפני: שום דבר לא קרה.

משה גפני: תאמין לי, שום דבר לא קרה.

משה גפני: או שיהיו כמו אורי אריאל וינהלו את המדינה בדרך שלו, או שיהיו כמו חיים אורון ובזה נגמור את העניין.

איילה בן דהאן: בישיבה הקודמת נאמר שיש מנגנון אוטומטי שישפה את בתי החולים, אבל זה לא מדויק.

איילה בן דהאן: בהתאם לכך יצא המכתב שהועבר אליך על ידי אילן סופר.

איילה בן דהאן: אנחנו שוחחנו עם האוצר, אבל כרגע אין לזה פתרון.

איילה בן דהאן: הם אמרו שהם ידאגו לזה, אבל כרגע אין פתרון.

משה גפני: זאת אומרת, מה שנציג האוצר אומר, זה לא נכון.

איילה בן דהאן: זה לא מדויק.

משה גפני: סליחה שאני בוטה.

משה גפני: לא מדויק.

נח הקר: אני מוכן לדייק יותר, אם אתה רוצה.

משה גפני: לא.

משה גפני: אין פתרון.

נח הקר: לא, יש פתרון.

משה גפני: אז נציגת משרד הבריאות לא מדייקת?

נח הקר: יש פתרון.

נח הקר: יש מנגנון של הצמדה.

משה גפני: אבל היא לא מדייקת?

איילה בן דהאן: יש מנגנון של הצמדה כרגע באופן אוטומטי לא נותן מענה.

נח הקר: לכן אני אומר שהדיון עם משרד האוצר היה לבדוק אם המנגנון נותן את המענה.

משה גפני: אבל בינתיים הם משלמים את כל הכסף.

נח הקר: לא.

נח הקר: בכל מקרה המנגנון הוא אחורנית.

משה גפני: תודה.

משה גפני: הבנתי.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, גם על המתים בבית הקברות מוטלים מסי מים?

משה גפני: לא, יש ארנונה.

משה גפני: יש הצעת חוק שלי שככל הנראה ממשלת הימין-דתיים תדחה אותה שהמתים לא יצטרכו לשלם ארנונה.

משה גפני: זה בוועדת שרים.

משה גפני: זה היה בשבוע שעבר אבל אלי ישי מבקש לדחות את זה ולכן דחיתי.

תמי הירשנברגר: לגבי הפן החוקתי.

תמי הירשנברגר: אנחנו מייעצים למשרד הבריאות בנושא של אגרות ביוב ומים ומלווים מאוד מקרוב את הרפורמה מה-1 בינואר.

תמי הירשנברגר: לא נכחתי בדיון הקודם אבל קראתי את הפרוטוקול.

תמי הירשנברגר: היה מיקוד של פילוח בתי החולים לשתי קבוצות של תאגידים וספקים מקומיים.

תמי הירשנברגר: אני מבקשת לחדד ולומר שיש לנו קבוצה שלישית לא מבוטלת ואלה בתי חולים שמחוברים למקורות.

תמי הירשנברגר: מבחינה משפטית – זה אמנם לא דיון משפטי – כללי מקורות בוודאי נשענים על חוק המים ולא יכלו לעשות את המעקב אחר ביטול התעריף הנמוך והמשוריין.

שגית אפיק: גם הרשויות המקומיות וגם מקורות, זה צריך להישאר לפי חוק המים.

משה גפני: מה שקורה היום במדינת ישראל לפי המצב המשפטי, יש בתי חולים שישלמו 11 שקלים נקודה לא חשוב מה ויהיו בתי חולים שישלמו 2.6 שקלים.

משה גפני: זאת אומרת, באותה מדינה, לא גדולה המדינה שלנו, יהיה בית חולים אחד שישלם פי 6 ובית חולים אחד ישלם שישית.

חנה פרנקל: זה לא רק בהיבט הזה.

חנה פרנקל: יש הבדל בין משטר התעריפים בתאגידים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: על התאגידים כנראה נדון בשבוע הבא.

שגית אפיק: לגביהם יש תעריף ספציפי שנקבע בחוק המים.

משה גפני: אתה אישרת את זה.

חיים אורון: אני הייתי בבית הספר כאשר כל פעם פסח גרופר היה בא לכאן ונותן תעריף ספציפי למישהו, ואף אחד לא הבין למה.

חיים אורון: למשל, אורי אריאל שואל מה קורה עם האכסניות.

חיים אורון: בתי המלון כבר באו?

חיים אורון: הם יבואו.

משה גפני: אתה צודק במאה אחוזים.

שגית אפיק: התעריף היחיד שהיום קבוע בחוק המים הוא רק לגבי בתי חולים ומקוואות.

שגית אפיק: אתה מדבר על הזמן בו היה אישור של ועדת הכספים לתעריפי המים והיו באים במסגרת חוק ההסדרים ובמקום לעשות את זה בכללים, עשו את זה בחקיקה ראשית כי זה היה נוח יותר לעשות את זה בחוק ההסדרים, ואז היו מבקשים תעריפים מיוחדים למלונות.

שגית אפיק: זה נכון אבל זה לא המצב בפועל.

חיים אורון: היות שאני מבוגר ממך בשנתיים, אני יכול לומר לך שהייתה תקופה שכל שינוי היה בא לוועדת הכספים ופסח גרופר היה מתפאר שהוא היה יושב על השיבר ואף אחד לא הצליח להזיז את המחירים.

חיים אורון: כל פעם הזיזו קצת והוסיפו.

חיים אורון: עכשיו כאן נשארו בתי החולים, אבל במה שונים בתי החולים מבתי הסוהר?

משה גפני: אני מדבר על המצב החוקי הקיים.

משה גפני: במצב החוקי הקיים, כפי שאנחנו מצויים בו היום, המצב הוא שיש חוק שקובע מחיר מוגדר בחוק לבתי חולים ומקוואות.

משה גפני: למה?

משה גפני: ככה.

משה גפני: זה המצב.

משה גפני: מה שקרה כתוצאה מהחקיקה של הממשלה בעניין של תאגידי מים והסרת הפיקוח של ועדת הכספים, היום יש מצב שמחירי המים לבתי החולים ולמקוואות קפצו בבת אחת עכשיו, בעשרות רבות של אחוזים, וזה לא קורה לכל בתי החולים ולא לכל המקוואות אלא תלוי באיזה עיר אתה גר ותחת איזה תאגיד או תחת איזה רשות מקומית אתה נמצא.

משה גפני: יש מקום שאתה תשלם 2.6 שקלים ויש מקום שתשלם 11.9 שקלים.

מגלי והבה: פלוס מע"מ.

משה גפני: פלוס מע"מ.

משה גפני: חבר הכנסת אורון, אם זה בעיניך תקין, בעיניי זה לא תקין.

יהושע ישי: להערכתי חוק המים נתן את הסמכות למועצה לקבוע את התעריפים אבל לא הביאו לידיעת המחוקק את הסעיף הזה.

משה גפני: אמרתי את זה.

יהושע ישי: אני מעיר את לחבר הכנסת אורון ואומר לו שלגבי בתי החולים והמקוואות, זה לשון החוק.

יהושע ישי: אם רצו לתקן את החוק, היו צריכים לבוא לפחות למחוק ולומר לו שידע שכאשר אנחנו מחוקקים את זה, אנחנו פורסים סעיף ספציפי בחוק אבל זה לא נאמר.

יהושע ישי: אם האוצר חושב שתעריפי המים הם אכן הנכונים והאמיתיים, במקום להעביר את זה, במקום שהאוצר ייתן תעריף למים, שהאוצר ייתן ישר למועצת המים.

יהושע ישי: לשם מה לעשות את כל הסיבוב הזה?

יהושע ישי: אותו הדבר בבתי החולים.

יהושע ישי: אם האוצר חושב שצריך באמת לשלם מים יותר יקר, יואיל נא בטובו במקום לתת את זה לבית החולים במסגרת התקציב שלו, להעביר את זה ישר למועצה ואז לא יהיו כל הסיבובים האלה.

יהושע ישי: כפי שאמר יושב ראש מועצת רשות המים, עשו סדר בתעריפים.

יהושע ישי: היו הרבה מאוד סוגים של תעריפים לפי מספר קובים וכולי.

יהושע ישי: עשו איזשהו סדר בדבר הזה.

יהושע ישי: יכול להיות שזה באמת בסדר, וסוף סוף האזרח יודע מה הוא צריך לשלם ומה מגיע לו.

יהושע ישי: בסך הכל הכללי צריך היה להתחשב בכך שיש תעריפים ספציפיים לחוק ולא לשנות אותם אלא לשמר אותם או לפחות לפנות לוועדה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני חוזר על החלטתה של ועדת הכספים.

משה גפני: אנחנו דורשים גם ממועצת רשות המים וגם ממשרד האוצר להעמיד את הדברים לגבי בתי החולים ומקוואות על התעריף הקבוע בחוק.

משה גפני: אני מבין שמשרד האוצר החליט ללכת לעימות חזיתי עם ועדת הכספים ואני מקבל את האתגר הזה.

אורי אריאל: אנחנו נעצור היום את בקשתם?

משה גפני: אנחנו לא נעצור שום דבר.

משה גפני: אנחנו נעצור את מה שאנחנו חושבים שצריך לעצור ולא נביא את מה שלא צריך להביא.

משה גפני: אני מתכוון לקיים דיון בעניין הזה על פי בקשתו של מרכז השלטון המקומי.

משה גפני: יש חוק של ועדת הכספים שמדבר על החזרת הפיקוח על תעריפי המים ואני מתכוון להביא את זה למליאת הכנסת.

משה גפני: אם ועדת השרים לחקיקה לא תאשר את החוק הזה, וכנראה היא לא תאשר בגלל שמשרד האוצר לא ייתן לה, העימות יהיה במלוא עוזו וזה יהיה בסדר גמור.

משה גפני: אנחנו נראה בכיפופי הידיים האלה מי ינצח.

חיים אורון: כדאי להצמיד את זה לדיון על התקציב הדו שנתי.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: לעוד כמה דברים.

משה גפני: תקציב דו שנתי, אמרת כבר?

משה גפני: לעימות הזה יש שני צדדים.

משה גפני: נכון שאתם שולטים במדינה, אבל יש כאן כמה כאלה שעוד יכולים לומר איזו מילה פה ושם.

משה גפני: מספרים סיפורים על חקיקה וכל הדברים האלה ובתי החולים מתמוטטים, המועצות הדתיות מתמוטטות, יש כאלה שיושבים ובעצם אצלם לא חל הנושא של העלאת תעריפי המים ואנחנו לא עושים כלום.

משה גפני: יושב נציג האוצר ואומר שהם הגיעו לסידור עם משרד הבריאות.

משה גפני: תראה את המכתב.

משה גפני: איזה נזיפה שאול מרידור נותן לאילן סופר.

מגלי והבה: זאת הבעיה שלהם.

מגלי והבה: הם לא שותים מים והם לא יודעים מה זה לשלם את מחיר המים.

משה גפני: רוצים עימות, יהיה עימות.

משה גפני: דרך אגב, אני אוהב עימותים.

משה גפני: גבירתי היועצת המשפטית, לאחר הישיבה בנושא של השלטון המקומי, אני מבקש להביא את החוק הזה לוועדת השרים.

משה גפני: אגב, גם אם ועדת שרים לא תאשר, אני מבקש להביא את זה למליאה ולהצביע.

שלמה מולה: תבקש דרך הסיעה שלך, תביא ונצביע.

משה גפני: אני לא מבקש דרך הסיעה שלי.

משה גפני: זאת הצעת חוק של ועדת הכספים.

משה גפני: משרד האוצר הכריז מאבק נגד ועדת הכספים.

משה גפני: עד היום עשיתי הכל בהידברות, אבל לא תהיה הידברות.

משה גפני: אני מביא את זה לוועדת השרים , ועדת השרים לא תאשר את זה, אני מביא את זה למליאת הכנסת.

שלמה מולה: אם תדבר עם האופוזיציה, אתה תצליח.

משה גפני: אתם לא אופוזיציה.

משה גפני: אתם בכלל לא רציניים.

משה גפני: הרי הייתם יכולים לשתף אתי פעולה בתקציב הדו שנתי, אבל מה עשיתם?

משה גפני: אמרתם עלי שאני פרזיט.

משה גפני: אתם אמרתם, כן.

משה גפני: כבר שבועיים שאתם אומרים את זה.

חיים אורון: אתה יכול להסביר מה עובר עליך היום?

משה גפני: לא עובר עלי שום דבר.

משה גפני: בדיוק מה שאתה רואה, שום דבר אני לא מסתיר.

חיים אורון: הם תמכו בך בתקציב הדו-שנתי.

משה גפני: מי?

חיים אורון: אני רוצה לראות שאתה נשאר אתם בדו שנתי.

משה גפני: הם אופוזיציה?

חיים אורון: אתה נשאר אתם בדו שנתי?

משה גפני: אני נגד התקציב הדו שנתי.

משה גפני: אני לא אתם בכלל.

חיים אורון: ואתי?

משה גפני: אתך, כן.

משה גפני: אתם, לא.

משה גפני: אבל אל תתחבר אתם.

משה גפני: אדוני השר לשעבר, אני מברך אותך.

חיים אורון: אתה בעד התקציב הדו שנתי או נגד?

גאלב מג'אדלה: אני עם היושב ראש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אני מודה לכם.

משה גפני: הישיבה נעולה.