ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 197, 2010-05-17 11:30

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6) (הרחבת התחולה על מוסדות נוספים), התש"ע-2010, של חברי הכנסת אורלי לוי-אבקסיס ואורי אריאל.

דוד רותם: נתחיל לקרוא את הצעת החוק.

דוד רותם: גברתי היועצת המשפטית, בבקשה.

חלי גיא-אלדר: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6) (הרחבת התחולה על מוסדות נוספים), התש"ע–2010 תיקון סעיף 1 "1.

חלי גיא-אלדר: בחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס"א–2001, בסעיף 1, בהגדרה "מוסד", אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) גוף אחר, שבין עיסוקיו מתן שירותי חונכות, הדרכה, הוראה, בידור או אבחון לקטינים או לבני אדם עם מוגבלות שכלית או התפתחותית, טיפול בקטינים או בבני אדם עם מוגבלות שכלית או התפתחותית, השגחה עליהם או ליווי שלהם בהליכים משפטיים;"" שימו לב שהוספנו את הביטוי מהדיון הקודם "השגחה עליהם".

דוד רותם: יש איזו בעיה עם הסעיף?

דוד רותם: הלאה.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: 2 – תחילה והוראות מעבר

דוד רותם: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), הוראות סעיף 2 לחוק העיקרי יחולו על בגיר המועסק במוסד כאמור בסעיף 1 לחוק זה, שישה חודשים מיום פרסומו של חוק זה; על אף האמור בסעיף 4(ב) לחוק העיקרי, ועדת מומחים מוסמכת להעריך את הצורך באיסור וליתן פטור מן האיסור, כאמור באותו סעיף, אף בטרם חל על המבקש האיסור הקבוע בסעיף 2 לחוק העיקרי; בסעיף קטן זה: "מועסק" – מי שמועסק במוסד בעת פרסומו של חוק זה.

דוד רותם: "

דוד רותם: פה צריך להוסיף את הסיפה "הגיש אדם בקשה כאמור לוועדת המומחים, לא תופסק העסקתו בשל הוראות החוק העיקרי עד למתן החלטה בבקשה".

לילך וגנר: אנחנו סבורים שאין צורך בסיפה, היא גם בעייתית ליישום מבחינה פרקטית.

לילך וגנר: המעסיק לא אמור להיות מודע לפנייה של בן-אדם לוועדת הפטור, ואין קשר בין ועדת הפטור למעסיק.

לילך וגנר: הפנייה היא של המועסק, ולכן ועדת הפטור לא יכולה לספק בידיו שום אישור שהוא מעביר למעסיק.

לילך וגנר: הדבר היחיד שוועדת הפטור יכולה לעשות זה לפטור אותו או שלא לפטור אותו.

לילך וגנר: אנחנו גם סבורים שלא יהיה נכון לעשות את זה, כי זה יתמרץ אנשים להגיש את הבקשה סמוך לתום התקופה.

לילך וגנר: תקופה של חצי שנה, כשאנחנו מבקשים מהוועדה שתחליט במסגרת שלושה חודשים, כפי שנקרא עוד מעט, אני חושבת שזאת מסגרת מספיק מגבילה שתאפשר למועסקים להמשיך להיות מועסקים אם הם פנו בזמן לוועדת הפטור.

דוד רותם: מכיוון שאני עומד להגביל גם את החלטות ועדת הפטור, ועדת הפטור תצטרך להחליט.

דוד רותם: אני עובד באיזה מקום, אני עובד שם כבר עשר שנים ועכשיו מתברר לי שמטילים עלי מגבלה, אני רוצה לפנות לוועדת הפטור ולהגיד להם: רבותי, הגשתי בקשה.

דוד רותם: כאשר יבואו לפטר אותי, אני אבוא למעסיק ואגיד לו: אדוני, הנה הבקשה שהגשתי לוועדת הפטור, היא טרם נתנה החלטה, ולכן אתה לא צריך לפטר אותי ואין פה עבירה פלילית.

דוד רותם: העובדה שאנשים יגישו בקשות סרק זה יאריך להם את תקופת ההעסקה בשישה חודשים.

דוד רותם: כמה זמן החוק הזה בתוקף?

לילך וגנר: משנת 2001.

דוד רותם: כמה אנשים כבר פוטרו בגלל החוק הזה?

דוד רותם: כמה מעסיקים יודעים שיש חוק כזה?

דוד רותם: קראתי עיתונים רק לפני חודש בערך על מישהו בבית חולים שהועסק, והיה ויכוח, והסבירו לי: המעסיקים לא יודעים על החוק הזה, לא יודעים מי המועסק, לא יודעים מי המעסיק, לא יודעים מי אחראי ומי לא אחראי.

דוד רותם: לכן ברגע שאדם הגיש בקשה, הפיטורים שלו צריכים להיות מוקפאים, אני לא רוצה שמישהו יעבור עבירה פלילית באותו שלב.

דוד רותם: לכן הוא יגיש בקשה, יבואו לפטר אותו, הוא יגיד למעסיק: הנה הבקשה שהגשתי, חכה עם זה.

לילך וגנר: זו לא הצעה.

לילך וגנר: ההצעה יכולה- - -

דוד רותם: "הגיש אדם בקשה כאמור לוועדת המומחים, לא תופסק העסקתו בשל הוראות החוק.

דוד רותם: "

לילך וגנר: המשך העסקה יוכל להיות לנצח.

דוד רותם: הוא לא יהיה לנצח, כי בסעיף הבא אני אקבע בתוך כמה זמן ועדת המומחים תיתן את ההחלטה שלה, לחיוב או לשלילה.

לילך וגנר: אני לא מצליחה להבין את הצורך.

לילך וגנר: אם ועדת המומחים צריכה לתת את זה במסגרת הזמן של החצי שנה שממילא אנחנו מאפשרים לאותו מועסק להמשיך להיות מועסק במקום העבודה, אין צורך במתן אפשרות להודיע למעסיק שהוא פנה לוועדת מומחים, כי ממילא ההחלטה תינתן במסגרת חצי השנה.

לילך וגנר: כל מה שזה יעשה, זה יתמרץ אותם להגיד שבסמוך לתום התקופה.

דוד רותם: הם לא יוכלו להגיש, תיכף נטפל בזה.

דוד רותם: אני לא יכול לשלוט בוועדת המומחים, ואני לא יכול להביא לכך שאם היא לא תיתן החלטה בתוך שישה חודשים, להפוך את זה לעבירה פלילית.

דוד רותם: מה קורה?

דוד רותם: אם באה ועדת המומחים ואומרת: יש פה מקרה מסובך, שאני צריכה לבדוק אותו יותר זמן, והיא תחליט שהיא תיתן את ההחלטה לא בעוד שישה חודשים, אלא בעוד שמונה חודשים, כי זה לוקח לה זמן, ואחר כך היא תיתן לו גם אישור, בינתיים האיש יפוטר?

דוד רותם: התשובה היא לא.

דוד רותם: אני רוצה להגן גם על המועסקים, לא רק על המעסיקים.

ורד וינדמן: על הילדים.

דוד רותם: על הילדים אני מאוד רוצה להגן, ולכן אני מקווה שוועדת המומחים תעבוד בזמן.

דוד רותם: אבל יכול להיות מקרה שיש בו בעיה.

דוד רותם: זה קורה.

דוד רותם: זה לא יקרה בדיוק בחודשיים האלה שוועדת המומחים טרם החליטה שהאיש יעשה עוד פעם עבירה.

ורד וינדמן: או שכן או שלא.

דוד רותם: אם הוא לא עשה בשישה החודשים הראשונים, הוא לא יעשה בחודשיים האלה.

דוד רותם: בסופו של דבר אנחנו עוסקים באנשים.

דוד רותם: אי-אפשר לקחת רק צד אחד ולהגיד: אני צריך להגן על הילדים ועל המוגבלים.

דוד רותם: אני מסכים שצריך להגן עליהם, ולהגן עליהם בכל הכוח, הלוואי שהיו מגנים עליהם עד היום, בתקופה של החודשיים האלה, שזאת הבעיה.

ורד וינדמן: אני רוצה לתת דוגמה.

ורד וינדמן: למשל התיקון שיזם משרד החינוך בזמן האחרון, בהקשרים שהם לא עבירות פליליות, כשרוצים להרחיק תלמידים לצמיתות מבית הספר ויש ועדת ערר.

ורד וינדמן: זה תיקון שיזם משרד החינוך.

ורד וינדמן: במקרה כזה מרחיקים אותם מייד ולצמיתות ומחכים להחלטת ועדת הערר.

ורד וינדמן: זאת אומרת, בהקשרים הרבה פחות דרמטיים המחוקק קבע שקודם כול מרחיקים, בודקים את הטענות, ואז אם יש צורך מחזירים.

אורלי לוי אבקסיס: זו טעות פטלית של משרד החינוך.

דוד רותם: בינתיים מה שקורה, שאני צריך להסביר לאשתי ולילדים שלי למה הרחיקו אותי, ואני גם את זה לא קונה.

ורד וינדמן: אני מזכירה שאנחנו בקונטקסט.

ורד וינדמן: אני מסכימה עם חלק ממה שאדוני אומר- - -

דוד רותם: מה זה "אנחנו בקונטקסט"?

דוד רותם: באיזה קונטקסט?

ורד וינדמן: אני מביאה דוגמה של התפיסה של המחוקק בהקשרים הרבה פחות דרמטיים.

ורד וינדמן: פה אנחנו מדברים על עברייני מין מורשעים, על ילדים שנמצאים בפוטנציאל של סיכון, ולכן הדוגמה הזאת בעיני היא רלוונטית.

ורד וינדמן: אם הכיוון הוא באמת לא להפסיק העסקה, אז תקופת הזמן חייבת להיות מוגבלת מאוד-מאוד בדווקנות ולא להשאיר פתח למה שכתוב בהמשך "ככל הניתן".

דוד רותם: למה את הולכת להמשך?

ורד וינדמן: בעיני הא בהא תליא.

דוד רותם: הא בהא תליא זה בסדר.

דוד רותם: כשנגמור את הסעיף הבא, נחזור לזה.

לילך וגנר: אולי נקרא קודם את הסעיף הבא.

דוד רותם: בסדר גמור.

דוד רותם: הלאה.

חלי גיא-אלדר: אני קוראת את הנוסח שהועבר גם למשרד המשפטים.

דוד רותם: אני לא מקבל את הנוסח הזה.

דוד רותם: "ככל הניתן" זה כמו פסק דין יינתן ככל הניתן בתוך 30 יום מיום גמר התיק, או כמו ככל הניתן יישמע מיום ליום.

דוד רותם: ועדת המומחים מורכבת ממי?

לילך וגנר: משופט ושני נציגים נוספים.

לילך וגנר: טלי עדן היתה פה בפעם הקודמת, והיא משתתפת בוועדה.

דוד רותם: אנחנו מדברים על תקופה של בערך שישה חודשים שבו הוועדה צריכה להחליט.

דוד רותם: כמה מקרים כאלה יהיו לוועדה בתוך שישה החודשים האלה להערכתכם?

לילך וגנר: כרגע אין לנו הערכה, כי אנחנו עוד לא יודעים על איזה גופים זה יחול.

דוד רותם: לברקו יש הערכה.

דוד רותם: ברקו, כמה יהיו?

דוד רותם: מה זה "אין לנו הערכה"?

דוד רותם: ברקו יכול להגיד לך פלוס מינוס.

מאיר ברקוביץ: זה גוף שלגמרי לא- - -

דוד רותם: עזוב את הגוף.

דוד רותם: אני שואל על מקרים.

דוד רותם: כמה מקרים להערכתך?

מאיר ברקוביץ: עד היום, מאז שזה קיים, אנחנו יודעים על מקרה אחד אולי.

מאיר ברקוביץ: אני לא יודע מה יקרה עכשיו.

מאיר ברקוביץ: עכשיו עושים פרסומים.

דוד רותם: כמה אתה מעריך?

מאיר ברקוביץ: אין לי הערכה.

מאיר ברקוביץ: על סמך מה אני אעריך?

דוד רותם: הרי אתם יודעים יותר מכולנו כמה אנשים שהורשעו בעבירות מין עובדים במקומות האלה.

דוד רותם: ברקו יודע הכול, אתם מבינים?

דוד רותם: אתם מנסים להוריד ממה שהוא יודע.

דוד רותם: תאמיני לי, הוא יודע.

דוד רותם: הוא רק צריך להגיד אם הוא רוצה להגיד או לא רוצה להגיד.

מאיר ברקוביץ: אני באמת לא יודע, לא שאני לא רוצה להגיד.

דוד רותם: אני יודע שאתה לא יודע, אבל בערך.

מאיר ברקוביץ: אין לי מושג.

מאיר ברקוביץ: אין לי שום דרך להעריך את זה.

דוד רותם: נעשה הערכה גסה כמה אנשים הורשעו בעבירות מין בחמש השנים האחרונות.

אסתי שדה: ידוע על 700 בשנה.

דוד רותם: נגיד ש-10% מכל האנשים האלה עובדים במקומות האלה.

דוד רותם: על מה אנחנו מדברים?

דוד רותם: על 40, 50, 100 בקשות שיוגשו.

דוד רותם: בשישה חודשים, תאמינו לי, אפשר לגמור את זה.

דוד רותם: זה הרי לא דיון של בית המשפט העליון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גם נזרז את הוועדה.

דוד רותם: אני רוצה לקבוע שהוועדה תיתן את ההחלטה בצורה ברורה.

מאיר ברקוביץ: אני אגיד לך מה החיסרון פה.

מאיר ברקוביץ: הגבלה או לא הגבלה, זו החלטה שצריכה להתקבל פה, אבל בהנחה שיש אותו מספר של מקרים שאמרת, בתוך שישה חודשים להחליט לגביהם זה בסדר אם אתה יודע שביום שאתה מפרסם את החוק כל האנשים האלה פונים.

מאיר ברקוביץ: לוועדה אין שליטה על זה.

מאיר ברקוביץ: בן-אדם יכול לפנות אחרי שלושה חודשים או ארבעה חודשים.

מאיר ברקוביץ: הוועדה צריכה לתת החלטה.

מאיר ברקוביץ: מהפרסום זה יכול להשתנות מאדם לאדם.

דוד רותם: תיכף נקבע בתוך כמה זמן יגישו את הבקשות.

מאיר ברקוביץ: אתה צריך למדוד את זמן עבודת הוועדה מיום שאדם הגיש לא מיום שזה פורסם.

דוד רותם: אין שום ספק.

דוד רותם: נמשיך, ותראו גם איך זה ילך.

דוד רותם: נעבור לסעיף הבא.

חלי גיא-אלדר: לקרוא את הנוסח של המשרדים?

דוד רותם: את יכולה לקרוא את הנוסח שלי.

חלי גיא-אלדר: הנוסח של יושב-ראש הוועדה.

דוד רותם: אתם שמים לב שמכיוון שהוועדה הזאת היא פה אחד, אז הנוסח של יושב-ראש הוועדה זה נוסח הוועדה.

חלי גיא-אלדר: "3(א) השר לביטחון הפנים יפרסם בתוך 30 יום מיום פרסומו של חוק זה הודעה לציבור בדבר חוק זה, לרבות האמור בסעיף 2(ב); הפרסום ייעשה ברשת תקשורת המחשבים בשני עיתונים יומיים נפוצים לפחות, ובעיתון נפוץ בשפה הערבית ובשפה הרוסית.

חלי גיא-אלדר: הפרסום יהיה למשך לפחות עשרה ימים לא רציפים במהלך החודש הראשון.

חלי גיא-אלדר: "

ורד וינדמן: איפה זה?

דוד רותם: זה הנוסח שאני רוצה.

רינת וייגלר: אפשר לחזור עליו?

דוד רותם: אני אגיד לך בקצרה מה הוא אומר.

דוד רותם: הוא אומר שיפורסמו במקום בולט, בשני עיתונים יומיים בעברית, בעיתון ברוסית ובעיתון בערבית, למשך עשרה ימים לא רציפים, בחודש הראשון מאז פרסומו של החוק, הודעות.

דוד רותם: אין לי בעיה שהניסוח יאמר שאת כל הפרטים אפשר יהיה לראות באתר האינטרנט, כי זה מה שאוהבים לעשות, אבל אני רוצה שהציבור ידע שיש חוק כזה, כדי שאפשר יהיה להפעיל אותו.

דוד רותם: אחר כך אני גם אבקש מכם דוחות על מה שנעשה עם החוק הזה.

דוד רותם: זה לא כמו עם החוק שהיה קודם, ששכב באיזה מקום.

דוד רותם: איך אמרו לי, עוד אף פעם לא הגשנו תיקים, ואף אחד לא בודק את זה ואף אחד לא עושה עם זה, כי אף אחד לא יודע שיש חוק כזה בכלל.

דוד רותם: אז ידעו שיש חוק.

דוד רותם: מי אדוני?

רפי עציון: אני מהמשרד לביטחון הפנים, יועץ משפטי.

רפי עציון: כבר דנו בדיון הקודם לגבי סימן שאלה באשר למדיניות של פרסומים של חוקי הכנסת שצריכים להגיע לידיעת הציבור.

רפי עציון: יש הרבה חוקים שצריכים להגיע לידיעת הציבור, ואני לא יודע אם זה לא מין פתיחת פתח לחובות פרסום של משרדים על כל דבר חקיקה שמתקבל.

רפי עציון: יש הרבה דברי חקיקה חשובים כמו דבר החקיקה הזה.

דוד רותם: יכול להיות שזה פתח.

דוד רותם: מה רע בפתח כזה?

רפי עציון: ברקו כבר אמר את זה בדיון הקודם אני חושב שאם כל סעיף של חוק עונשין שיתוקן יצטרך להתפרסם בצורה כזאת, תקציבי המשרדים יתכלו על הפרסומים האלה.

דוד רותם: מכיוון שהפרסום לא יעלה 5 מיליוני שקלים, זו לא הצעת חוק תקציבית, אז אני לא צריך לשאול אף אחד שאלות.

דוד רותם: יכול להיות שבכל חוק אני אבקש פרסום.

דוד רותם: לא כל כך נורא.

רפי עציון: לגבי האפקטיביות והעלות משני הצדדים.

רפי עציון: הפרסום של עשרה ימים הוא באמת יותר אפקטיבי מהפרסום המקובל, כמו בחוק חובת המכרזים או משהו כזה, שצריך לפרסם בשני עיתונים יומיים, אבל זה גורר עלות.

רפי עציון: בעניין הזה גם רצוי להעלות את נקודת הזהות של השר, זאת אומרת, השר לביטחון הפנים יפרסם "בדבר חוק זה", שזה כולל הוראות למעסיקים, שזה קשור אולי יותר לתמ"ת, ועדת הפטור היא באחריות משרד המשפטים, משרד הרווחה.

רפי עציון: אם זה פרסום כל כך גורף של עשרה ימים אולי יהיה משהו בשיתוף, ולאו דווקא השר לביטחון פנים, שאומנם הוא אחראי על החוק הזה, אבל אין לו קשר ספציפית להוראות פנייה לוועדת הפטור שהוא לא מפנה.

רפי עציון: יוצא שהשר לביטחון הפנים מפנה את הציבור לגשת לוועדה שהיא בכלל לא בתחום סמכותו.

דוד רותם: זה נכון, אבל מכיוון שיש פה עבירות פליליות, והשר לביטחון הפנים רוצה למנוע ביצוען של עבירות פליליות, הוא אומר: רבותי, דעו לכם, יש חוק כזה וכזה, יש עבירה פלילית על העסקה, מי שרוצה להינצל מעבירה פלילית ומתיק פלילי, כדי שהוא לא יצטרך אחר כך לפתוח לו תיק.

דוד רותם: ועוד מעט גם יהיה תיקון 33, ובטח את זה יעבירו לתביעה המשטרתית- - -

לילך וגנר: לא צריך להעביר.

לילך וגנר: אלה עבירות עוון לפי החוק הזה.

דוד רותם: הוא בטח רוצה לחסוך עבודה של התביעה המשטרתית, אז הוא יפרסם את המודעות האלה.

דוד רותם: עלות הפרסום הזה היא לא כל כך גדולה שצריך לעשות עניין.

דוד רותם: כשנדבר על החוקים הבאים, אז נראה.

רפי עציון: בכל אופן זה פי עשרה מעלות פרסום מקובלת, כי זה עשרה ימים שונים.

רפי עציון: אני מסכים שזה יהיה הרבה יותר אפקטיבי מאשר פרסום חד-פעמי.

אורלי לוי אבקסיס: גם האינטרס הציבורי יותר חשוב.

רפי עציון: העלות מוכפלת פי עשרה.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו בימים האחרונים שאי הבנת החוק גרמה להעסקה של- - -

רפי עציון: אני מפחד מהתקדים שבדבר.

דוד רותם: מתקדימים אל תפחד מסיבה אחת פשוטה, הוועדה הזאת לא מחויבת, לא בתקדימים שלה ולא בתקדימים של אחרים, והדמיון הפורה של יושב-ראש הוועדה הוא כל כך רחב, שהוא ימצא לכם- - -

רפי עציון: זה נכון, הדמיון פורה.

רפי עציון: בדיון הקודם היועצת המשפטית של הוועדה הביאה בתימוכין שלה בעד הפרסום דוגמאות אחרות של חוקים כמו חוק הבחירות.

חלי גיא-אלדר: אמרתי שיש מספר דוגמאות.

רפי עציון: הנה נוספה דוגמה אחת שבדיונים הבאים על פרסומים של חוקים אחרים תתווסף.

חלי גיא-אלדר: הדוגמה לא לנוסח, אלא לעצם הפרסום.

דוד רותם: אני לא יודע איפה יש פרסומים ואין פרסומים, וזה גם לא מעניין אותי.

דוד רותם: אנחנו מדברים פה במטריה הרבה יותר מדי רצינית.

דוד רותם: אני לא רוצה להרחיב בנושא הזה.

דוד רותם: כמה שנים החוק הזה כבר קיים?

רפי עציון: מ-2001.

דוד רותם: איזו שנה עכשיו?

מאירה בסוק: תשע שנים הוא לא מופעל.

דוד רותם: הפעילו אותו אי פעם?

מאירה בסוק: לא.

דוד רותם: עשו אתו משהו?

מאירה בסוק: לא.

דוד רותם: אתה יודע למה?

דוד רותם: כי כששואלים, אומרים: אף אחד לא יודע עליו.

דוד רותם: אז עכשיו ידעו עליו.

רפי עציון: גם על זה דיברנו בדיון הקודם, וקרו כמה דברים מאז.

דוד רותם: בטח שקרו כמה דברים – ילדה היתה תחת פיקוח משטרתי בבית חולים- - -

אורלי לוי אבקסיס: ופדופיל נגע בה.

אורלי לוי אבקסיס: פדופיל מורשע בכמה עבירות.

מאירה בסוק: הנהג בפרדסיה, אותו דבר.

מאירה בסוק: אף אחד לא אוכף את החוק הזה.

רפי עציון: הבאת החוק לידיעת הציבור היא בדלת האחורית כאן.

רפי עציון: מה שמובא כאן לידיעת הציבור זה איזה תיקון לחוק.

רפי עציון: כפי שכבודו אומר, החוק העיקרי אולי אינו מספיק ידוע, ואלה דברים שגם משרד המשפטים וגם אנחנו עשינו, והעלינו לאינטרנט.

אורלי לוי אבקסיס: עצם זה יביא לידיעת החוק העיקרי.

דוד רותם: מה שיקרה, שברגע שאתה מפנה- - -

אורלי לוי אבקסיס: זה יביא גם לידיעת החוק העיקרי.

אורלי לוי אבקסיס: שתי ציפורים במכה.

דוד רותם: אתה מפנה את הציבור לאתר אינטרנט, ושם יהיו הוראות החוק ושם יהיו כל הדברים האלה, כי אתם ממילא מפרסמים את זה באתר האינטרנט.

אורי אריאל: אולי הוא רוצה להציע לפרסם עוד יותר...

דוד רותם: אני מודה לך, חבר הכנסת אריאל, הדמיון שלך היום עוד יותר פורה משלי, אני מוכרח לומר.

רפי עציון: ההערה האחרונה היא לגבי הנוסח שקראת "לפחות".

רפי עציון: אני מעדיף שלא תופיע המלה "לפחות".

דוד רותם: מה "לפחות"?

רפי עציון: יש שם "שני עיתונים יומיים לפחות".

רפי עציון: אם כבר יש הוראה כל כך מדוקדקת של שני עיתונים יומיים בשפות ובעשרה ימים נפרדים- - -

דוד רותם: אתה מפחד שאני אגיד לך אחר כך יותר.

דוד רותם: תמחקי את המלה "לפחות".

דוד רותם: קיבלתי.

רפי עציון: לא אתה.

דוד רותם: מחקתי.

דוד רותם: הנה, אתה רואה, ניצחת אותי.

דוד רותם: גמרנו, ניצחת אותי.

דוד רותם: אין מה לעשות, המשרד לביטחון הפנים תמיד מצליח לנצח אותי.

חלי גיא-אלדר: הסעיף הבא.

דוד רותם: אנחנו נוסיף בסעיף 1 פה "מי שחוק זה חל עליו יגיש, בתוך 45 יום מיום מועד פרסומה של המודעה האחרונה שיפרסם השר לביטחון הפנים, על-פי סעיף 3, רשאי להגיש בקשה לוועדה המיוחדת- -

ורד וינדמן: רשאי או יגיש?

דוד רותם: רשאי להגיש.

דוד רותם: הוא לא רוצה להגיש, הוא רוצה שיפטרו אותו, מותר לו.

דוד רותם: - -והוראות סעיפים 2(ב) ו-(ג) יחולו על הבקשה כאמור".

דוד רותם: פתרתי לכם את הבעיה?

דוד רותם: יגישו בתוך 45 יום.

דוד רותם: אין לכם בעיה שיגישו את זה סמוך לסוף, כדי לא להאריך את התקופות.

חלי גיא-אלדר: מי שיגיש אחרי ה-45 יום האלה?

דוד רותם: מי שיגיש, לא יחולו עליו הוראות סעיפים קטנים (ב) ו-(ג).

חלי גיא-אלדר: אז הוא לא יוכל להגיש בכלל.

חלי גיא-אלדר: אתה רוצה רק לפטור מזה שלא יעסיקו אותו.

דוד רותם: לכן אמרתי "בהוראות".

לילך וגנר: צריך לחשוב על הניסוח.

לילך וגנר: יש פה כפילות מסוימת בין הסעיפים.

דוד רותם: אני רוצה שאדם יגיש את הבקשה בתוך 45 יום, ובשישה חודשים הוועדה תגמור את ההחלטות שלה, והאדם לא יפוטר אם ביקשו במקרה מיוחד להאריך את התקופה הזאת.

דוד רותם: מי שיגיש יותר מאוחר, לוקח על עצמו את הסיכון שהוועדה לא תגמור בתוך שישה חודשים ויפטרו אותו מהעבודה.

חלי גיא-אלדר: אני מדגישה שמה שיחול עליו זה למעשה הסיפה של סעיף 2(ב).

חלי גיא-אלדר: סעיף 2(ב) כולו עדיין יאפשר לגשת לוועדת המומחים, אבל לא ישמרו על מקום העבודה שלו ככל שהגיש את הבקשה אחרי 45 יום.

לילך וגנר: יש כפילות עם סעיף קטן (ג) שאומר "הגיש בגיר כאמור בסעיף קטן (ב) בקשה לוועדת מומחים עד מועד התחילה".

לילך וגנר: היה אפשר לכתוב את התיקון הזה "בתוך 45 יום מיום מועד פרסומה של המודעה האחרונה" וכו' במקום "עד מועד התחילה".

חלי גיא-אלדר: בכל מקרה, מה שהוא אומר זה לא רק שמי שהגיש בקשה בתוך 45 יום ידונו בתוך חצי שנה, אלא שלאלו יישמר מקום העבודה.

דוד רותם: מי שיגיש עד 45 יום, הוועדה תגמור בתוך שישה חודשים, וכל זמן שהיא לא גמרה, לא פיטרו אותו.

דוד רותם: מי שיגיש אחרי 45 יום- - -

רינת וייגלר: לא תחול עליו ההגנה הזאת.

דוד רותם: לא תחול עליו ההגנה הזאת.

לילך וגנר: ועדיין הוועדה תצטרך להחליט בתוך שישה חודשים?

דוד רותם: בתוך שישה חודשים מיום שהוא יגיש.

לילך וגנר: לא כתוב "מיום שהוא הגיש".

לילך וגנר: כתוב "מיום פרסומו של חוק זה".

דוד רותם: מיום שהוא הגיש.

ורד וינדמן: צריך להוריד את המלים "ככל הניתן".

דוד רותם: אין "ככל הניתן", אני קובע להם זמנים.

לילך וגנר: אני עדיין מבולבלת.

לילך וגנר: אם מורידים את "ככל הניתן" וכופים על הוועדה להחליט בתוך חצי שנה, למה יש בעיה וצריך לאפשר לוועדה לתת הארכה של העסקה.

לילך וגנר: ממילא אם היא מחליטה בתוך חצי שנה, הפיטורים בתוך חצי שנה.

דוד רותם: מכיוון שזה מיום הבקשה.

דוד רותם: הרי עד שאנשים יגישו את הבקשה ייקח להם זמן.

דוד רותם: אני לא רוצה שהוועדה תצטרך להחליט בתוך שלושה חודשים, ואני אומר שישה חודשים מיום התחולה, לכן אני רוצה שישה חודשים מיום הגשת הבקשה.

דוד רותם: אני אומר את זה רק לגבי התקופה הראשונה, כי פה תהיה בוכטה גדולה של אנשים שיגישו את הבקשות.

דוד רותם: אחר כך אני אומר דבר פשוט: אדם הגיש בקשה והוועדה לא הספיקה בתוך שישה חודשים, אני לא מגן עליו.

דוד רותם: הוועדה תקבל החלטה, אני רוצה בתוך שישה חודשים, אבל אם היא לא החליטה בתוך שישה חודשים, אז יפטרו אותו.

דוד רותם: אני לא נותן לו יותר הגנה להישאר שם.

לילך וגנר: הניסוח של סעיף קטן (ג) צריך אם כך להשתנות.

לילך וגנר: אני רוצה לראות את הניסוח הנכון.

חלי גיא-אלדר: 45 יום מיום פרסום המודעה האחרונה, האם זה לא פותר איזה חוסר ודאות לגבי המועד- - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר:

אורלי לוי אבקסיס: בתוך עשרה ימים.

חלי גיא-אלדר: עשרה ימים לא רצופים, במהלך החודש הראשון.

חלי גיא-אלדר: כלומר, המודעה האחרונה יכולה להיות בסוף החודש ויכולה להיות גם בחודשיים.

מאיר ברקוביץ: זה ייקח עוד שבועיים.

דוד רותם: רבותי, אני לוקח את המועד האחרון שלו.

מאיר ברקוביץ: תתעלם ממועד הפרסום.

מאיר ברקוביץ: תגיד זמן קבוע.

מאיר ברקוביץ: לא 45 יום, אז תגיד 60 יום.

מאיר ברקוביץ: מה זה משנה מתי מועד הפרסום?

דוד רותם: הבנתי, בתוך 60 יום.

דוד רותם: בסדר.

קריאה: בתוך 60 יום ממתי?

לילך וגנר: מיום הפרסום.

דוד רותם: אני רואה שהממשלה רצה.

דוד רותם: מה מטריד את הממשלה?

דוד רותם: ראיתי גם את העוזר של אלקין.

לילך וגנר: אנחנו מנסים להבין את הניסוח גם של סעיף קטן (ג) וגם של- - -

חלי גיא-אלדר: בסעיף 2(ב) אנחנו מוספים את המשפט "הגיש אדם בקשה כאמור לוועדת מומחים", אבל צריך לראות איך לנסח את זה כך שהסעיף הזה יחול רק על הסיפה, כי אנחנו עדיין נותנים להם לגשת לוועדת מומחים.

חלי גיא-אלדר: בסעיף קטן (ג) אנחנו אומרים "הגיש בגיר כאמור בסעיף קטן (ב) בקשה לוועדת מומחים עד מועד התחילה, תדון הוועדה ותחליט בעניינו בתוך שישה חודשים מיום הגשת הבקשה".

חלי גיא-אלדר: כלומר, מורידים את "ככל הניתן", ועושים את זה לא מיום פרסומו של החוק, אלא מיום הגשת הבקשה.

מאיר ברקוביץ: בשישה החודשים האלה אתם מסדירים את דרך עבודת הוועדה הזאת לא רק על ההרחבה.

דוד רותם: נכון.

חלי גיא-אלדר: כל מה שאנחנו עוסקים בו עכשיו מדבר רק על אלה שמועסקים ונכנסים בגוף אחר.

דוד רותם: מי שכבר מועסק.

מאיר ברקוביץ: זה לא הגיוני.

רינת וייגלר: ההגבלה על שישה חודשים תחול בעתיד על כל ההחלטות.

חלי גיא-אלדר: לא, לפי זה, זה חל רק על הבגירים.

דוד רותם: זה רק על בגירים שעובדים היום.

חלי גיא-אלדר: אנחנו אומרים "הגיש בגיר כאמור בסעיף קטן (ב)", וסעיף קטן (ב) עוסק רק בבגירים שמועסקים היום.

חלי גיא-אלדר: אז כל ההגבלה של החצי שנה הזאת עוסקת רק בבגירים שמועסקים ונכנסים- - -

רינת וייגלר: רק על אלה שייכנסו.

דוד רותם: רק אלה שמועסקים.

חלי גיא-אלדר: רק מי שמועסק, בדיוק.

דוד רותם: מי שלא מועסק, אסור לקבל אותו עד שהוא לא מביא את האישור מלכתחילה.

דוד רותם: זה לא משנה ממילא, אחרי השישה חודשים- - -

מאיר ברקוביץ: לפי אותו היגיון, אדם שלא מועסק, והוא רוצה לפנות לוועדה- - -

דוד רותם: שיפנה לוועדה לפני שהוא מתחיל לעבוד.

מאיר ברקוביץ: מצוין.

מאיר ברקוביץ: אבל למה אז היא לא מוגבלת בשישה חודשים?

מאיר ברקוביץ: כמה הוא צריך לחכות?

מאיר ברקוביץ: הוא לא רוצה להתחיל לעבוד עד שהוא לא יסדיר- - -

אורלי לוי אבקסיס: קודם כול צריך להסדיר את מי שכבר נמצא בעבודה.

מאיר ברקוביץ: הוא מקבל שירות, הוא צריך לקבל אותו- - -

דוד רותם: סליחה, ההערה שלך נכונה.

דוד רותם: אני לא מי שצריך לדאוג לסדרי העבודה של ועדה כשאני לא בעסק.

דוד רותם: אתם מנהלים את הוועדה הזאת.

דוד רותם: אני לא יודע מי זה.

דוד רותם: שר האוצר?

מאיר ברקוביץ: שר המשפטים.

דוד רותם: שר המשפטים יקבע את הכללים לוועדה.

דוד רותם: אני פה עוסק בסוגיה של אנשים שכבר עובדים, ואתם אני צריך להתמודד, כי אני רוצה גם לשמור על מקום עבודה של אנשים.

דוד רותם: מי שלא התחיל לעבוד, רבותי, שר המשפטים יורה לוועדה להתכנס כל יום מהשעה 08:30 בבוקר, להתחיל לשמוע את התיקים – לא תזכורות, לא קדמי משפט, לא סיפורים – עד 18:00 בערב מיום ליום.

דוד רותם: מה אתם רוצים ממני?

דוד רותם: אני רוצה לשמור על מקומות עבודה של אנשים שכבר עובדים, לתת להם את האפשרות להסתדר.

דוד רותם: הוועדה תחליט קודם – תחליט קודם, תחליט אחר כך – לא בסדר.

דוד רותם: אני לא יכול לעשות את זה פרט לחקיקה הזאת.

דוד רותם: מה יקרה להבא?

דוד רותם: אני לא קובע את סדרי העבודה של הוועדה.

דוד רותם: לא יודע, יכול להיות שמחר לא תהיה בכלל ועדה, לא יהיה כסף לשלם להם, כי אני לוקח את כל הכסף לפרסום.

דוד רותם: זה לא משרד המשפטים, זה בסדר.

דוד רותם: ..

חלי גיא-אלדר: ככל שעושים עכשיו בתוך שישה חודשים מיום הגשת הבקשה, אתם רוצים להשאיר את זה על שישה חודשים?

חלי גיא-אלדר: זאת תקופת זמן לא קצרה.

לילך וגנר: חשבנו להשאיר שישה חודשים מראש כדי גם לאפשר למי שהחוק חל עליו, והוא לא ימשיך לעבוד ולא פונה לוועדת מומחים, זמן התארגנות בחיפוש אחר מקום עבודה חלופי.

לילך וגנר: זו הסיבה שמלכתחילה נתנו מועד של חצי שנה וקיווינו שניצור הסדר שבתוך המועד הזה גם יהיה אפשר לפנות לוועדת מומחים ולפתור את העניינים של מי שרוצה לפנות.

דוד רותם: זה בסדר.

דוד רותם: נשאיר שישה חודשים.

לילך וגנר: אני עדיין לא מבינה את ההסדר.

לילך וגנר: כמו שהבנתי, ההצעה של כבוד היושב-ראש תיכנס כסעיף קטן (ד) בסעיף 2.

דוד רותם: אני אסביר לך מה אומר כבוד היושב-ראש.

דוד רותם: נורא פשוט.

דוד רותם: אני אומר: רבותי, אדם שעובד היום, יקרא בעיתון שיש בעיה, יפנה, יגיש בקשה בתוך הזמן הקובע.

דוד רותם: הוועדה עד סוף שישה החודשים מיום תחילתו של החוק, צריכה לקבל החלטה לגביו.

לילך וגנר: מיום הגשת הבקשה החלטנו.

לילך וגנר: תיקנו את זה.

דוד רותם: לא.

לילך וגנר: אדוני הציע שנתקן.

לילך וגנר: אנחנו כתבנו באמת מיום פרסומו של החוק, אבל אדוני הציע מיום הגשת הבקשה.

דוד רותם: אם זה מיום הגשת הבקשה, זה לא יהיה שישה חודשים.

לילך וגנר: לכן חשבנו שבמקום שנתחיל מיום הגשת הבקשה, נאפשר להם בתוך שלושה חודשים עד יום התחילה להגיש את הבקשה, ובתוך שישה חודשים הוועדה תחליט.

דוד רותם: את מאריכה את התקופה.

דוד רותם: זה תשעה חודשים.

לילך וגנר: לא.

לילך וגנר: שישה חודשים מיום הפרסום.

דוד רותם: זאת אומרת, שהם יגישו את הבקשה בתוך שלושה חודשים.

מאיר ברקוביץ: את משאירה לוועדה שלושה חודשים.

דוד רותם: את משאירה לוועדה שלושה חודשים, כשאני משאיר לה חמישה חודשים.

דוד רותם: אני דואג לוועדה שלכם.

דוד רותם: אני צריך להתחשב בוועדה, זה שופט בדימוס, אני לא יודע מי, אין להם זמן.

מאיר ברקוביץ: זה שופט מכהן.

דוד רותם: שופט מכהן אז בכלל.

דוד רותם: איפה הנהלת בתי המשפט?

דוד רותם: מחר מורידים לי את הראש: לקחת לנו שופט ליומיים בשבוע לדון בבקשות כאלה.

מאיר ברקוביץ: שופטת נוער.

דוד רותם: אורי אריאל, בוועדה למינוי שופטים יצטרכו למנות שופט מיוחד לעניין זה.

דוד רותם: ..

אורי אריאל: אני אדבר עם הקולגה שלי שידאג לזה.

אורי אריאל: ..

לילך וגנר: חשבנו שלא צריך ליצור את ההסדר הנוסף שהיושב-ראש הציע לגבי בגיר שיגיש בתוך 60 יום, כי אנחנו נתנו לו שלושה חודשים להגיש.

חלי גיא-אלדר: נתנו לו חצי שנה למעשה.

לילך וגנר: לא עוד חצי שנה, נתנו לו עוד שלושה חודשים.

דוד רותם: הם פוחדים.

דוד רותם: זה מה שאומר ברקו וגם מה שאמרתם קודם, מה יקרה אם כולם יגישו בחודש האחרון, ואז אתה משאיר לוועדה פחות מחודש להחליט, או חודש להחליט.

לילך וגנר: הם צריכים להגיש שלושה חודשים מיום פרסומו של החוק.

חלי גיא-אלדר: לפי הנוסח המקורי שהצעתם יכול אדם להגיש אחרי חמישה חודשים.

דוד רותם: בנוסח המקורי שלכם יכול אדם להגיש אחרי חמישה חודשים.

לילך וגנר: אבל אז הוועדה לא תהיה מחויבת להחליט בתוך חצי שנה.

דוד רותם: יפטרו אותו או לא יפטרו אותו?

דוד רותם: בואי נשים את המציאות על השולחן.

דוד רותם: אדם הגיש בקשה- - -

לילך וגנר: אחרי חמישה חודשים, יפטרו אותו אחרי חצי שנה.

דוד רותם: המעביד לא יפטר אותו, הרי אתם יודעים את זה, ואתם לא תפקחו על זה.

דוד רותם: הרי אנחנו יודעים מה המציאות.

מאיר ברקוביץ: מעביד לא יפטר אותו, אני דווקא חשבתי הפוך.

לילך וגנר: המעביד חייב לפטר אותו אחרי חצי שנה.

לילך וגנר: אלה הוראות החוק.

דוד רותם: כמו שהמעביד פיטר עד היום מישהו.

מאיר ברקוביץ: הוא לא ידע.

דוד רותם: הנציג של המשרד לביטחון הפנים מתנגד שנפרסם בעיתונים, כי הוא אומר: מה פתאום, כולם יודעים.

רפי עציון: זה לא היה הנימוק.

לילך וגנר: בשבועות האחרונים פעלנו לפרסום יותר אינטנסיבי של החוק, בלי שום קשר לתיקון, באתרי האינטרנט של המשרדים השונים.

דוד רותם: אני לא רוצה להכניס את הוועדה לסד בלתי אפשרי.

דוד רותם: לכן אני רוצה שאדם יגיש את הבקשה שלו בתוך 60 יום מיום פרסומו של החוק.

חלי גיא-אלדר: ואז הוא יהיה- - -

לילך וגנר: סעיף קטן (ג) יהיה "הגיש בגיר כאמור בסעיף קטן (ב) בקשה לוועדת מומחים" – לא "עד מועד התחילה" – "בתוך 60 יום"- - -

דוד רותם: "בתוך 60 יום מיום פרסום החוק".

לילך וגנר: "תדון הוועדה ותחליט בעניינו בתוך שישה חודשים מיום הגשת הבקשה.

לילך וגנר: "

דוד רותם: אנחנו עושים את זה בתוך ארבעה חודשים.

טל פז מזרחי: תחזור על הנוסח שוב, כי זה לא ברור.

דוד רותם: תיכף יהיה נוסח סופי.

דוד רותם: אם הוא הגיש את זה בתוך שישה חודשים, אז הוא מוגן בפני פיטורים עד להחלטת הוועדה.

רינת וייגלר: עוד ארבעה חודשים.

ורד וינדמן: החלטת הוועדה גם היא מוגבלת בזמן.

מאיר ברקוביץ: הוא מוגן בפני פיטורים מהסיבה הזאת.

דוד רותם: בוודאי מהסיבה הזאת.

דוד רותם: אז לא יחולו עליו הוראות הפיטורים האלה.

לילך וגנר: אולי לא כדאי לקבוע את זה בסיפה של (ב), אלא להעביר את זה.

חלי גיא-אלדר: נעשה את זה בנפרד כדי שזה יהיה ברור, כי ה-60 יום האלה מתייחסים רק לעניין ההגנה מפיטורים.

דוד רותם: הגנה מפיטורים בגין חוק זה.

חלי גיא-אלדר: עדיין בגיר שמועסק בגוף אחר יוכל בחצי השנה הזאת להגיש בקשה, ועדיין ההוראות של המועדים של דיון ועדת המומחים יחולו עליו.

חלי גיא-אלדר: הדבר היחיד החריג שמבדיל את אלה שמגישים ב-60 יום זו ההגנה מפיטורים לפי החוק.

לילך וגנר: אנחנו רוצים לראות נוסח.

דוד רותם: אני מצביע עכשיו.

לילך וגנר: ההצעה, לפחות בינינו לבין המציעים, אמורה להיות מתואמת, ואנחנו רוצים לראות את הנוסח.

דוד רותם: תתאמו ביניכם את ההצעה, אחר כך אני אצביע.

חלי גיא-אלדר: נעשה חמש דקות הפסקה.

דוד רותם: נעשה חמש דקות הפסקה ותנסחו.

דוד רותם: (הישיבה נפסקה בשעה 12:15) (הישיבה נתחדשה בשעה 12:25)

דוד רותם: אפשר לחזור לדיון?

דוד רותם: תקראי הכול.

חלי גיא-אלדר: הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6) (הרחבת התחולה על מוסדות נוספים), התש"ע-2010 תיקון סעיף 1 "1.

חלי גיא-אלדר: בחוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים, התשס"א–2001, בסעיף 1, בהגדרה "מוסד", אחרי פסקה (3) יבוא: "(4) גוף אחר, שבין עיסוקיו מתן שירותי חונכות, הדרכה, הוראה, בידור או אבחון לקטינים או לבני אדם עם מוגבלות שכלית או התפתחותית, טיפול בקטינים או בבני אדם עם מוגבלות שכלית או התפתחותית, השגחה עליהם או ליווי שלהם בהליכים משפטיים; תחילה והוראות מעבר 2. (א) תחילתו של חוק זה שלושה חודשים מיום פרסומו (להלן – יום התחילה).

חלי גיא-אלדר: "

דוד רותם: זה שלושה חודשים או שישה חודשים?

חלי גיא-אלדר: שלושה חודשים, התחילה הרגילה כלפי כולם.

חלי גיא-אלדר: עכשיו לשינויים.

חלי גיא-אלדר: (ד) הגיש אדם בקשה לוועדת מומחים כאמור בסעיף קטן (ג) והציג אישור על כך מהוועדה למעסיק, לא תופסק העסקתו בשל הוראות החוק העיקרי עד למתן ההחלטה בבקשה.

חלי גיא-אלדר: "

דוד רותם: יש אישור על כך, וקודם הם אמרו לי שהוועדה לא נותנת אישורים.

לילך וגנר: דיברנו על כך במהלך ההפסקה והגענו למסקנה שאין די בכך שהמועסק יצהיר שהוא הגיש בקשה כדי שהמעסיק לא יפטר אותו, צריך שהוא יציג אישור כלשהו, ואנחנו נעביר נהלים בנידון לוועדת המומחים.

דוד רותם: אתם תגרמו לכך שהוועדה תיתן אישור?

לילך וגנר: כן.

לילך וגנר: כל פתרון אחר חושף את פרטיותו של האדם בפני המעסיק, והרצון לצמצם למינימום את הממד של החשיפה.

לילך וגנר: הוא לא יכול להציג בפניו את הבקשה, יש בה הרבה עניינים אינטימיים, אני מניחה, שהמעסיק לא צריך להיות מודע להם.

דוד רותם: אז אתם צריכים לקבוע שנותנים אישור.

חלי גיא-אלדר: זה תקבעו בנהלים.

חלי גיא-אלדר: פרסום והודעה

דוד רותם: כדי למנוע כל ספקות, שיירשם לפרוטוקול שזה לא תקדים, זה לא יהיה בחוקים אחרים.

דוד רותם: זה בחוק הזה, משום שלחוק הזה יש חשיבות מיוחדת בהבאתו לידיעת הציבור, ולכן המשרד לביטחון הפנים לא צריך לחשוש, לא נעשה לו את זה גם בחוקים הבאים.

רפי עציון: תודה על ההבהרה.

דוד רותם: זה מחייב גם את היושב-ראש שיבוא אחרי.

דוד רותם: ..

חלי גיא-אלדר: "(ב) מוסד כאמור בסעיף 1 לחוק זה יודיע בסמוך ליום פרסום חוק זה לבגיר המועסק אצלו בעבודה על הוראות החוק, לרבות האמור בסעיף 2(ב); ההודעה תהיה- - -" – כמובן זה יהיה בהתאמה, זה לא יהיה בסעיף 2(ב), זה יהיה בסעיף 2(ב) ו-(ג).

מאיר ברקוביץ: אני רוצה עוד פעם להבין את החובה הזאת של ההודעה.

מאיר ברקוביץ: אנחנו מטילים את חובת ההודעה רק על המוסדות שנוספו עכשיו?

לילך וגנר: כן.

מאיר ברקוביץ: למה?

אורלי לוי אבקסיס: על כולם.

חלי גיא-אלדר: זה חל רק על גוף אחר.

מאיר ברקוביץ: זה חל רק על הגוף הזה, זה לא הגיוני.

דוד רותם: משום שהגופים האחרים- - -

אורלי לוי אבקסיס: כבר נכנסו לחוק.

מאיר ברקוביץ: התחלנו מהמקום שזה לא מתבצע.

מאיר ברקוביץ: עכשיו אנחנו נותנים תרופה לזה שזה לא מתבצע – אתה שלא ביצעת, אומרים לך: תדע שאתה חייב לתלות מודעה כדי לבצע.

מאיר ברקוביץ: עכשיו את זה אנחנו מחילים רק על הדברים החדשים.

מאיר ברקוביץ: אין היגיון.

דוד רותם: נגיד שאנחנו מחילים על הכול, אני צריך לתת שישה חודשים, את הבקשות וכל הדברים האלה.

מאיר ברקוביץ: לא.

מאיר ברקוביץ: החובה שכל מי שמועסק במוסד הזה צריך לקבל אישור העסקה.

מאיר ברקוביץ: בכל מקום שחל עליו החוק הכולל, צריך לתלות את המודעה, אם הולכים על המתכונת של מודעה.

מאירה בסוק: ואז תהיה אכיפה, הלוא היום אין אכיפה בשום מקום.

דוד רותם: פה, אלה אנשים שמועסקים, ואני מאפשר להם בגלל החוק הזה לפנות לוועדה.

מאיר ברקוביץ: אנחנו עושים חצי עבודה, כי אנחנו עכשיו סותמים את החורים שהיו בחוק הקודם בהגדרות המוסדות.

מאיר ברקוביץ: לחלק הקטן שסותם את החורים שם אנחנו יוצרים פרסום, וכל השאר ממשיכים את המצב כמות שהוא.

דוד רותם: מה אתה רוצה שאני אודיע?

מאיר ברקוביץ: אם יש חובה לתלות את המודעה הזאת, המודעה הזאת תהיה בכל מוסד שחל עליו החוק.

דוד רותם: מה אתה רוצה שאני אודיע?

דוד רותם: פה אני צריך להודיע: אדוני, יש לך ארבעה חודשים לפנות לוועדה וכו', אחרת אתה בחוץ.

מאיר ברקוביץ: אני רוצה להציע משהו אחר.

מאיר ברקוביץ: אני חושב שהפרוצדורה שאתה צריך בתוך 45 יום להגיש וכל הדברים האלה שחלים רק על המקרים החדשים, נראה לי שווה ציבורית להקריב את החלק הזה.

מאיר ברקוביץ: הוא לא צריך להיות במודעה, הוא יהיה בכל הפרסומים שדיברנו עליהם, ובלבד שהמודעה תהיה מודעה אחידה והיא תהיה בכל המוסדות שצריך ונרוויח מזה הרבה-הרבה יותר.

דוד רותם: על-פי החוק הישן המוסדות היו צריכים להודיע?

מאיר ברקוביץ: כלום.

מאיר ברקוביץ: אין להם שום חובה מעבר לאיסור עצמו.

דוד רותם: אני מקבל את מה שברקו אומר.

לילך וגנר: נצטרך לעשות הסדר אחר.

לילך וגנר: בנוגע לפרסום של החוק עצמו, לא ראוי כרגע לגעת בכל המצבים הקיימים.

לילך וגנר: אפילו דנתי בכך עם היועצת המשפטית- - -

חלי גיא-אלדר: בנושא אחר.

לילך וגנר: לא.

לילך וגנר: הפרסום הכוונה שלו לא פטור מהאיסורים הפליליים, זאת אומרת, אי-פרסום אין המשמעות שלו פטור.

לילך וגנר: כרגע מתן חובה לפרסם את החוק לא רלוונטי לתיקון הנוכחי, אלא רלוונטי לחוק באופן כללי.

לילך וגנר: אני חושבת שזה לא נושא שאנחנו צריכים להכניס כרגע בדלת האחורית לתיקון מאוד מסוים.

לילך וגנר: החוק הזה יעבור עוד סדרה של תיקונים וגם אותם נפרסם.

לילך וגנר: אני מבקשת לא להתייחס לזה.

מאיר ברקוביץ: אני לא מדבר על הפרסום עכשיו.

דוד רותם: מדינת ישראל מדברת פעם אחת.

דוד רותם: זו מדינת ישראל, ברקו, מה אני יכול לעשות, תשכנע אותם.

מאיר ברקוביץ: חבל, זה נראה לי פספוס גדול.

לילך וגנר: נעשה את זה בתיקון הבא.

מאיר ברקוביץ: מאחר שלא היה על זה שום דיון קודם, ואנחנו מתדיינים פה- - -

לילך וגנר: לכן זה נושא חדש.

אורלי לוי אבקסיס: דנו בו, הוא לא נושא חדש.

לילך וגנר: הנושא של פרסום החוק עצמו.

דוד רותם: משרד המשפטים, מה אכפת לכם?

דוד רותם: אני שואל.

דוד רותם: אני מקבל את העמדה שלכם.

דוד רותם: אם תעמדו עליה, אני מקבל אותה.

דוד רותם: למה אכפת לכם שכל הוראות החוק, ההוראה להודיע לעובד גם אם הוא עובד במוסדות הישנים שצריך להודיע: אדוני, תדע לך, אסור לך לעבוד פה, אלא אם כן אתה מביא איזה אישור – למה שלא יהיה?

לילך וגנר: הטריגר של הפרסום הוא לגבי המוסדות החדשים שנוספו, ולכן קבענו שהוא יודיע בסמוך ליום פרסומו של חוק זה לבגיר שמועסק אצלו בעבודה.

לילך וגנר: אין מצב כזה בעיקרון לגבי המוסדות הקיימים.

רינת וייגלר: אין שינוי לגבי המוסדות הקיימים.

דוד רותם: היא צודקת, ברקו, ואני אגיד לך למה היא צודקת.

דוד רותם: אם אני אודיע פה, ומחר ירצו להעמיד מישהו לדין, הוא יגיד: רבותי, עד התיקון הזה זו לא היתה עבירה פלילית, עובדה שעכשיו עשיתם את זה.

לילך וגנר: אני לא רוצה לעשות הסדר שלילי.

חלי גיא-אלדר: אלא אם נוסיף סעיף נפרד בחוק.

לילך וגנר: זה מה שאני אומרת.

לילך וגנר: יכול מאוד להיות שצריך לבחון את זה, אבל את זה נבחן בבמסגרת תיקונים אחרים שברקו כמובן יהיה שותף להם.

דוד רותם: תמיד ברקו שותף, כי הוא היוזם.

דוד רותם: ציפי חוטובלי הגישה עוד הצעת חוק.

דורית ואג: זה הלך לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

לילך וגנר: ההצעה הזאת נדחתה ב-90 יום, כדי שנוכל להוציא את התזכיר.

דוד רותם: זה ילך לוועדת העבודה והרווחה.

דורית ואג: היא רוצה את זה אצלה.

דוד רותם: שילך אליה.

דוד רותם: צודקת, זה צריך להיות אצלה.

דוד רותם: עוד משהו?

דוד רותם: מי בעד?

דוד רותם: הצבעה בעד - פה אחד אושר להעביר את הצעת חוק למניעת העסקה של עברייני מין במוסדות מסוימים (תיקון מס' 6) (הרחבת התחולה על מוסדות נוספים), התש"ע-2010, בכפוף לשינויים.

דוד רותם: פה אחד.

דוד רותם: נתקבל.

דוד רותם: תודה רבה.