ועדת המשנה לפריפריה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 6, 2010-05-04 14:00

מירי רגב: אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכספים לנושא הפריפריה.

מירי רגב: אני מקדמת בברכה את חברי חבר הכנסת אדרי שנמצא כאן ומוביל אתי ביחד את כל המאבקים בנושא הפריפריה.

מירי רגב: הוא הגיע במיוחד לדיון הזה, למרות שיש לו התחייבויות קודמות.

מירי רגב: אני רוצה לברך את מנכ"ל מרכז השלטון המקומי החדש ולאחל לך בהצלחה.

מירי רגב: יש לך הרבה עבודה והרבה נושאים שצריך לקדם ביחד.

מירי רגב: כולם מכירים את דוד בוסקילה, יושב ראש פורום ערי הפיתוח וראש עיריית שדרות.

מירי רגב: יחד עם החברים שנמצאים כאן אנחנו מקיימים את כל המאבקים כדי לקדם את הנושא.

מירי רגב: אנחנו הגשנו בשבוע שעבר הצעה לסדר שאמורה להידון גם בוועדת הפנים, כי זה מה שביקש שר הפנים.

מירי רגב: בכל זאת, לא דחיתי את הדיון בישיבת המשנה של ועדת הכספים משום שאם אנחנו לא נגיע לפתרון, אני אעלה את זה דרך ועדת המשנה הזאת למליאת ועדת הכספים.

מירי רגב: בהתחלה רצינו שהדיון יתקיים בוועדת הכספים, אבל שר הפנים ביקש לקיים את הדיון בוועדת הפנים.

מירי רגב: אני מקדמת בברכה את חבר הכנסת עמיר פרץ.

מירי רגב: אני מבקשת לומר גם לשר הפנים שהדיון היום בוועדת המשנה מתקיים ללא קשר לדיון שיתקיים בוועדת הפנים.

מירי רגב: אם אנחנו לא נגיע לתוצאות אליהן אנחנו רוצים להגיע, אני אעלה את הנושא לדיון במליאת ועדת הכספים.

מירי רגב: הנושא אותו אנחנו מעלים היום הוא נושא מאוד פשוט.

מירי רגב: מצד אחד העלו במעט את מענקי האיזון אבל באותה נשימה העלו את הרמה הסוציו-אקונומית של מספר ערים, כך שקיזזו שוב את התקציבים שלהן.

מירי רגב: אנחנו בעצם מדברים על סכום אפס.

מירי רגב: זה לא יאומן הסכום אותו קיצצו.

מירי רגב: נציג האוצר נמצא כאן?

צחי דוד: כן.

מירי רגב: אם נציג האוצר כאן, אנחנו יכולים להתקדם.

מירי רגב: באופקים קיצצו ב-10 מיליון שקלים, בבאר-שבע קיצצו ב-6 מיליון שקלים, בדימונה קיצצו ב-11 מיליון שקלים, בירוחם קיצצו ב-6 מיליון שקלים, בקריית גת קיצצו ב-5 מיליון שקלים.

דוד בוסקילה: בשדרות קיצצו ב-13.5 מיליון שקלים.

דוד בוסקילה: גם בפרדס חנה קיצצו.

מירי רגב: נכון.

אבירם דהרי: לנו יש בעיה אחרת.

אבירם דהרי: קיצצו לכולם מאחר שרצו להשוות את הקיצוץ לקיצוץ שאנחנו סופגים מראש כבר 13 שנים.

מירי רגב: כלומר, כולם היום באותו קיצוץ.

אבירם דהרי: בשנת 2010 כולם יושבים על 80 אחוזים.

אבירם דהרי: תחשבי שלפני כן אנשים ישבו על 100 ו-110 אחוזים ואנחנו יושבים על 65 ו-70 אחוזים.

אבירם דהרי: אנחנו רוצים 100 אחוזים או 110 אחוזים וזה לא קשור לאחרים.

אבירם דהרי: אני לא חושב שאנחנו צריכים להתחנן בפני משרד האוצר כדי לקבל את הכסף הזה.

מירי רגב: תכף נראה מה תהיה הצעת הוועדה.

אבירם דהרי: במצטבר אנחנו בפער של 10 שנים עם למעלה מ-130 מיליון שקלים.

מירי רגב: אני מבינה את המשמעות.

מירי רגב: אני רוצה שחברי הכנסת, אם הם רוצים, יתייחסו לנושא.

מירי רגב: לאחר מכן נשמע את משרד הפנים ומשרד האוצר יסבירו לנו מה קורה כאן.

מירי רגב: נדון בנושא ושוב נבקש התייחסויות של משרד הפנים ומשרד האוצר ובסוף נביא הצעת החלטה.

יעקב אדרי: אני ממש מתנצל כי אני צריך ללכת לעוד ישיבה שנקבעה לי קודם לכן.

יעקב אדרי: קודם כל, הקיצוץ הוא יותר גדול כי זה לא רק הקיצוץ של משרד הפנים אלא גם יתר המשרדים מקצצים.

יעקב אדרי: אם כן, הקיצוץ הוא הרבה יותר גדול ומשמעותי.

יעקב אדרי: אני חושב שאנחנו נצטרך, כפי שאמרה היושבת ראש ואני מחזק אותך בעניין הזה, לשבור את הכלים בנושא הזה.

יעקב אדרי: מתקיימים עכשיו דיונים על התקציב ואנחנו יכולים לעצור את ההעברות, כל מיני דברים שאפשר לעשות בוועדת הכספים.

יעקב אדרי: אני תומך בדבריך להביא את זה למליאת ועדת הכספים ולסיים את העניין הזה כי אחרת אלה ברבורים וברבורים.

עמיר פרץ: גבירתי היושבת ראש, חבריי חברי הכנסת וראשי הערים והמועצות, אני באמת שמח להשתתף בדיון הזה.

עמיר פרץ: אני חושב שהדיון הזה קולע לאחת הנקודות אולי החשובה ביותר.

עמיר פרץ: קודם כל, מעמדם של ראשי הערים, בעיקר ראשי ערי הפיתוח וראשי המועצות האזוריות וכמובן ראשי הערים במגזר המיעוטים בכל מיני מקומות שמוגדרים כפריפריה.

עמיר פרץ: לצערי הרב הפכו אותם למעשה לגורם שבסופו של דבר מוצא את עצמו, מה שהוא לא יעשה, במצב שהוא כמעט עבריין מראש.

עמיר פרץ: מה עוד שהיום כפי שאתם יודעים יש חקיקה שמטילה אחריות אישית בהרבה מאוד תחומים.

עמיר פרץ: מביאים ראש עיר למצב שהוא צריך לתקצב, קודם כל מתארים את הרשות שלו באופן מאוד אינטנסיבי, מגדירים אותו כאחד הגורמים הבלתי יעילים, התקשורת חוגגת כמובן ומקבלת נתונים שמתארים כישלון.

עמיר פרץ: דרך אגב, בדרך כלל זה יומיים אחרי שהוא נבחר ועוד לפני שהוא התחיל לעבוד.

עמיר פרץ: יומיים אחרי שהוא נבחר, פתאום יש מצגת שלמה שמראה כמה ראש העיר לא יודע איך להוביל ולא יודע לנהל.

עמיר פרץ: תאמינו לי, רוב ראשי ערי הפיתוח, רוב ראשי המועצות האזוריות, רוב ראשי הערים בפריפריה מתמודדים אולי עם שסתום.

עמיר פרץ: אני הייתי שמח אם היה קורה אחרת ולא היה מצב שראשי הערים האלה הם פורקי הלחץ של המדיניות הממשלתית.

עמיר פרץ: כל הלחץ הזה מתפרץ למקומות אחרים ושאף אחד לא ישלה את עצמו.

עמיר פרץ: זה קורה אם אין מקום בו אנשים יוכלו להביע את זעמם ואת התרעומת שלהם על כך שרמת השירותים יורדת.

עמיר פרץ: מהי השיטה הזאת?

עמיר פרץ: כל פעם שהם צריכים להגיע לאיזון, מודיעים להם על קיצוץ נוסף.

עמיר פרץ: הרי אין כאן עיר או ישוב שלא עבר כמה פעמים את אותו קיצוץ במענק.

עמיר פרץ: זה לא הוגן כי אנחנו הרי יודעים כמה קל לנהל כאשר יש לך גבייה מאוד גבוהה שמושתתת על תעשייה בטוחה, שמושתתת על בתי מלון, שמושתתת על בנקים.

עמיר פרץ: שם הגבייה האמיתית.

עמיר פרץ: להיות ראש עיר בעיר גדולה זה לוקסוס, יש לך מערכת בנקאית-פיננסית שמשלמת יפה מאוד ואין שם תעשיינים שבאים לבכות לראש העיר ולבקש שייתן להם עשר שנים פטור מארנונה או שהם הולכים מהמקום ומשאיר את ראש העיר עם המבנה ועם המובטלים.

עמיר פרץ: לכן ראש העיר צריך למצוא איזו דרך כי אחרת הוא ימצא את עצמו במצב שגם התושבים לא משלמים כי כאשר המפעל נסגר, לא די שבעל המפעל לא משלם את הארנונה התעשייתית אלא גם אותם 200-300 אנשים שיצאו לאבטלה, גם הם הופכים כאלה שמתדפקים על לשכת הרווחה ומבקשים פטורים מתשלומים.

עמיר פרץ: אז נוצר המצב האבסורדי ביותר.

עמיר פרץ: חלק גדול ממשרדי הממשלה מפעילים את שיטת התקצוב שלהם בדרך כלל במה שנקרא מצ'ינג.

עמיר פרץ: אומרים לעירייה שתוכיח רצינות ושתביא שקל מול שקל.

עמיר פרץ: כאשר קיצצו לראש העיר במענק, הוא לא יכול לתת שקל מול שקל עבור פרוייקטים שהיו בפעולה.

עמיר פרץ: אם הפרוייקטים הפסיקו לפעול, מה קורה?

עמיר פרץ: אם יש חוג אחד שהפעילו אותו במצ'ינג, לא משנה מול מי, נוצר מצב שהתקורות באותו מתנ"ס או באותו אולם תרבות הופכות תקורות בלתי ניתנות לתשלום.

עמיר פרץ: אם יש אלף חניכים שנמצאים בחוגים בפעילות שהיא פעילות של אחר הצהרים, הוא מוצא את עצמו מחר עם פחות 200 חניכים ונאלץ ללכת למהלכים קשים גם בשירותים הכי בסיסיים שמגיעים לתושב.

עמיר פרץ: רוצים שערי הפיתוח והפריפריה כולה תהפוך לתחנת הסעה?

עמיר פרץ: אין בעיה.

עמיר פרץ: בואו נאמר לראשי הערים שמהיום הם לא ממונים על כלום, קחו אוטובוסים, תסיעו אנשים לבתי הספר, תסיעו אנשים לבתי קולנוע, תהיו חברת הסעות.

עמיר פרץ: לא תהיה להם קהילה משל עצמם ולא יהיו להם חיים פנימיים משל עצמם.

עמיר פרץ: לכן אני חושב שאת המענק אי אפשר לשפוט רק במיליונים המקוצצים.

עמיר פרץ: המיליונים האלה גורמים נזק למיליונים נוספים כי המענק הזה מאפשר לראשי הערים גם לייצר כסף נוסף.

עמיר פרץ: לכן הדיון הזה הוא דיון מאוד משמעותי.

עמיר פרץ: אני מקווה ששר הפנים ייקח את הרגע ויבין שזאת ההזדמנות מבחינתו, דקה לפני שמאשרים את התקציב, להעמיד את העניין של המענק הזה, מענק האיזון, כאחד הנושאים המרכזיים החברתיים החשובים ביותר.

עמיר פרץ: אנחנו כמובן נצטרך להתייצב מאחוריו עם כל המערכת כי אין רגע אחר.

עמיר פרץ: דקה אחרי שיצביעו, יכול להיות שתמשיכי להזמין את האנשים לכאן לשתות קפה, אבל מעבר לכך לא יקרה כלום.

עמיר פרץ: לכן טוב שאת מקיימת את הדיונים האלה בימים האלה כי זה מראה על כך שיש לך כוונות רציניות ואנחנו כמובן נעשה כל מה שנדרש מאתנו.

מירי רגב: תודה רבה.

שמעון גפסו: תודה על הדיון.

שמעון גפסו: חבל שלא נמצאים כאן

שמעון גפסו: כל ראשי הערים כי אני חושב שהדיון הזה הוא חיווי ביותר.

שמעון גפסו: אנחנו צועקים ומתדפקים על הדלתות, והנה יש לנו כאן הזדמנות להתבטא.

מירי רגב: זה דיון ראשון.

מירי רגב: אנחנו נעלה את הנושא גם במליאת ועדת הכספים וגם בוועדת הפנים.

מירי רגב: אנחנו לא נוותר בנושא הזה.

שמעון גפסו: תודה רבה.

דוד בוסקילה: גבירתי יושבת ראש הוועדה, חברי הכנסת, נציגי משרדי הממשלה וכמובן ידידיי ראשי הערים.

דוד בוסקילה: בחודשיים האחרונים, תוך כדי ההתחבטות ובחינות חוזרות ונשנות של כל הקיצוצים האלה שחלו בתקציבים, קרה משהו שמזעזע אותי ואני חייב לומר אותו בקול רם.

דוד בוסקילה: אני טוען שבביסוס של מענקי האיזון בערי הפיתוח על המצב הסוציו-אקונומי יש קונספירציה של ממשלות ישראל לדורותיהן ורצונן להנציח את המצוקה והעוני.

דוד בוסקילה: אני הלכתי ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה ובחנתי מה המדדים שמשפיעים על קביעת המדד הסוציו-אקונומי.

דוד בוסקילה: מצאתי שאם אתה מעלה את ההישגים בבחינות הבגרות, המדד הסוציו-אקונומי שלך עולה.

דוד בוסקילה: אם צפיפות הדיור יורדת, המדד הסוציו-אקונומי שלך עולה.

דוד בוסקילה: הישגים בבגרות עולים כתוצאה מהשקעות כספי ציבור ואלה השקעות גבוהות מאוד כדי להביא את התלמידים להישגים, אז כאשר הם מצליחים, מורידים לך את הכסף ומחזירים אותך לנקודת ההתחלה.

דוד בוסקילה: אחרי חמש שנים יש תוכנית שיקום כלשהי שתחזיר אותך לסף הבסיסי.

דוד בוסקילה: צפיפות דיור, איך היא משתפרת בערי הפיתוח?

דוד בוסקילה: ממגדלי בניינים שבונים שם?

דוד בוסקילה: לא.

דוד בוסקילה: צעירים שעוקרים מערי הפיתוח למרכז הארץ ומותירים את הבתים שנבנו שם בשנות ה-50 וה-60 עומדים גדולים וריקים עם שני הורים מזדקנים.

דוד בוסקילה: בנוסף לכך שואלים איזה עוד דברים יכולים להשפיע על המדד הסוציו-אקונומי, איזה ציוד יש בדירה.

דוד בוסקילה: מחשב הפך להיות נורמה ובערי הפיתוח מי שאין לו יכולת לקנות מחשב, מספקת לו את זה הממשלה באמצעות מחשב לכל ילד ובאמצעות פרוייקטים אחרים.

דוד בוסקילה: מספקים לו את המחשב, מעלים את הרמה הסוציו-אקונומית ומורידים את התקציב של הרשות כדי להחזיק את הילד שלו שיוכל ללמוד לעבוד עם המחשב הזה.

דוד בוסקילה: אני אומר לכם את הדברים כראש עיריית שדרות, כאדם שנולד בשדרות וצמח בה וחבר הכנסת עמיר פרץ הדגיש את הדברים האלה בצורה בולטת.

דוד בוסקילה: הוא ניהל את שדרות באותה תקופה בה הפכנו את המצוקה למשהו שולי וזעקנו גאווה ורצינו להפגין את הטוב והיפה שצמח בערי הפיתוח, את המפעלים הגדולים והטובים, את המפעלים החברתיים וההגשמה של הציונות.

דוד בוסקילה: לאן אנחנו מגיעים?

דוד בוסקילה: כל פעם להתמודד על ליטרת הבשר, על כיכר הלחם, על הבסיס.

דוד בוסקילה: ביום חמישי – אני אומר את זה לחבריי ראשי ערי הפיתוח – זימנו ישיבת חירום של פורום ערי פיתוח.

דוד בוסקילה: אני אומר לכם שאם אנחנו לא נצא לרחובות בגלל הסוגיה הזאת, לא הילדים שלנו ולא אף אחד אחר יסלח לנו בעתיד.

דוד בוסקילה: זה בידינו לשנות פעם אחת את התפיסה הזאת.

דוד בוסקילה: להוריד מאתנו את הסד הזה שכובל את הרגליים שלנו ומחבר אותן למצוקה.

דוד בוסקילה: אני אומר לכם שלא יכול להיות כל הסבר אחר, לא של פקיד אוצר כזה ולא של פקיד אוצר אחר אלא זאת קונספירציה ממשלתית טהורה.

דוד בוסקילה: צריך לנתק את המבנה הסוציו-אקונומי מהתקצוב של הרשות.

דוד בוסקילה: איזו השפעה יש לצפיפות דיור על זה שיגדלו הכנסות הרשות?

דוד בוסקילה: איזו תשפיע על הכנסות הרשות הצלחתו של אדם בבחינות הבגרות?

דוד בוסקילה: אנחנו צריכים לפתח כלים.

דוד בוסקילה: אם הקמנו מפעל של 10,000 מטרים בערי הפיתוח והוא מפעל מבוסס ומסוגל לשלם ארנונה, וזה מחליף מענקים ממשלתיים, אני בעד, יקצצו ממענקים ממשלתיים בהתאם, אבל אם לא קם מפעל כזה?

דוד בוסקילה: אם אדם הצליח בבגרות וקיבל ציון 80 במקום 70, למה צריך להוריד מהרשות?

דוד בוסקילה: אדרבה, אותה רשות שהביאה את התלמידים שלה לקבל ציון 80 ולא 70 בבחינת הבגרות, צריך להוסיף לה מענק כי היא מנצלת את הכסף שלה כראוי.

דוד בוסקילה: אף אחד מאתנו לא יודע, זה סוד גלוי, שכאשר מורידים לך שקל במענק, מורידים לך עוד שלושה שקלים בחינוך ועוד שלושה שקלים ברווחה?

קריאה: ובפיתוח.

דוד בוסקילה: אני לא רוצה להגיע לפיתוח שהוא בגדר צרה אחרת וצרה בפני עצמה, אבל אני שואל.

דוד בוסקילה: אנחנו אצל כולנו בערי הפיתוח, הכל בנוי על מצ'ינג, ואנחנו מסבסדים את החינוך, ברמת ההצהרה ב-25 אחוזים אבל ברמת המעשה ב-40 אחוזים פלוס.

דוד בוסקילה: נניח שזה ב-25 אחוזים, מי לא מבין שכאשר אני מוריד שקל מהמענק, חסרים לי ארבעה שקלים בחינוך או חסרים לי ארבעה שקלים ברווחה?

דוד בוסקילה: אני מודה לחברת הכנסת מירי רגב ואני באמת חושב שהפעילות שלך מעלה לסדר היום הציבורי סוגיות חברתיות חשובות מאוד.

דוד בוסקילה: מה עושים עם זה?

דוד בוסקילה: זה תלוי בנו.

דוד בוסקילה: אם אנחנו נשב ונשקוט על השמרים ונקבל את זה כגזרה משמים.

דוד בוסקילה: להתווכח אם הקיצוץ יהיה 5 מיליון שקלים או 7 מיליון שקלים או 3 מיליון שקלים, אני לא חושב שזה תפקידו של משרד הפנים להילחם את מלחמתנו.

דוד בוסקילה: אנחנו צריכים להילחם את המלחמה הזאת כי המלחמה הזאת היא לא רק של משרד הפנים אלא היא גם שלנו והיא בעיקר שלנו.

דוד בוסקילה: כאשר למשרד הפנים יש פחות כסף, הוא מעביר לנו פחות כסף.

דוד בוסקילה: כאשר יהיה לו יותר כסף, הוא יעביר יותר.

דוד בוסקילה: זאת נקודה שאנחנו צריכים לאמץ.

דוד בוסקילה: אני חושב שערי הפיתוח במנותק מכל מאבק אחר של השלטון המקומי שהוא חשוב מאוד, המאבק הזה הוא על התדמית ועל העתיד של הילדים שלנו בערי הפיתוח ואנחנו חייבים ביום חמישי לקבל החלטה כי עבורנו זה המבחן של להיות או לחדול.

דוד בוסקילה: אני קורא לידידיי ראשי ערי הפיתוח להתייצב ביום חמישי ולומר את הדברים בצורה ברורה.

דוד בוסקילה: אני חושב שאנחנו לא צריכים לתת הנחה אחת לממשלת ישראל בסוגיה הזאת.

קריאה: גם המועצות האזוריות.

דוד בוסקילה: אין בעיה.

דוד בוסקילה: אנחנו מוכנים לחבור לכל מי שנפגע בנושא הזה.

דוד בוסקילה: אנחנו צריכים לנהל את המאבק בשום שכל ובצורה עיקשת כי המאבק הזה הוא על העתיד של הילדים שלנו.

דוד בוסקילה: תודה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: אני רוצה לשמוע התייחסות של משרד האוצר.

צחי דוד: בהמשך.

מירי רגב: אתה חושב על התשובה.

מירי רגב: משרד הפנים.

רני פינצי: המדד הסוציו-אקונומי הוא מדד שבודק את השיוך הכלכלי-חברתי של התושבים ברשויות המקומיות.

רני פינצי: זה מדד יחסי שמופעל מזה שנים.

רני פינצי: הוא הוזמן בעבר על ידי משרד הפנים.

מירי רגב: מתי הוא הוזמן?

מירי רגב: המדד הסוציו-אקונומי היום שבגללו פותחים את הקיצוץ.

דוד בוסקילה: ב-2006.

רני פינצי: המדד מעודכן כל מספר שנים כאשר הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עושה או סקר או מפקד.

רני פינצי: עד ינואר עבדנו לפי הנתונים של 2003 אבל בסוף שנה שעברה, בדצמבר, פורסם המדד החדש על פי הנתונים של 2006.

רני פינצי: בשנת 2009 היה סקר וככל הנראה בשנה הבאה, ב-2011, נקבל את הנתונים של הסקר.

רני פינצי: זה לפחות על פי פרופסור שלמה יצחקי שהוא הסטטיסטיקן הראשי בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

רני פינצי: תמיד הנתונים הם נתוני עבר.

מירי רגב: אבל אתם לוקחים בחשבון ש-2006 להיום, עם המשבר הכלכלי שהיה, עם קריסת מפעלים, עם קריסת רשויות, אתה לא יכול לבחון את זה באותה נקודה בה אתה בוחן או בהשוואה למה שעשית בשנים עברו.

רני פינצי: אנחנו משתמשים בנתון העדכני ביותר שיש.

רני פינצי: הקצאת מענק האיזון לרשויות המקומיות מתבססת בין היתר גם על המדד הסוציו-אקונומי, על השיוך הכלכלי-חברתי של הרשויות המקומיות העדכני ביותר שיש.

רני פינצי: לכאורה, אם אני אתייחס לשאלתך, לכאורה בשנות הפרוספריטי אנחנו המשכנו, למרות שמעבר לשיא היו שנות שפל, והשתמשנו בנתונים האחרים או להפך, השתמשנו בנתונים של שנות השפל.

רני פינצי: כלומר, כל עוד שומרים מבחינה סטטיסטית – ואם היה כאן מישהו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הוא היה מסביר את זה – על יחס ופער קבוע, אנחנו לא גורמים לעיוות אלא כל פעם ההתאמה תגרום לעיוות.

רני פינצי: האשכול הוא יחסי.

רני פינצי: כלומר, אם בכל מדינת ישראל ניקח את אחד הפרמטרים כמו חציון הגיל ונאמר שכל מדינת ישראל פתאום תיעשה צעירה הרבה יותר, לא יקרה שום דבר במדד הסוציו-אקונומי כי זה קרה לכולם ולכן לא השתנה המדד.

רני פינצי: לכן, נכון שהמעמד שלך באשכול משתפר ככל שציוני הבגרות עולים, למשל, מדד ההשכלה עולה, אבל הוא עולה יחסית.

רני פינצי: כלומר, אם כל תלמידי מדינת ישראל ישפרו את ציוני הבגרות שלהם, לא יקרה שום דבר.

שמעון גפסו: יש פערים שאנחנו צריכים לצמצם.

רני פינצי: זה נכון.

רני פינצי: אני מתייחס לדבריו של מר בוסקילה שיש סיכול ממוקד כנגד רשויות מסוימות ואני אומר שאין.

דוד בוסקילה: לא, לא אמרתי את זה.

מירי רגב: כך זה נראה.

דוד בוסקילה: לא אמרתי שזה נגד רשויות מסוימות.

דוד בוסקילה: אמרתי שהנוסחה גורמת לסיכול ממוקד של ההישגים בערי הפיתוח.

רני פינצי: המדד, כמו שאמרתי, הוא מדד יחסי.

רני פינצי: עוד דבר אחד שאני צריך לומר הוא שהיות שהמדד הוא יחסי, על כל תושב שעולה בסוציו-אקונומי, יש תושב שיורד.

רני פינצי: נכון שלא כולם מקבלים מענק איזון.

רני פינצי: היום למשל בשינוי האחרון 39 רשויות עלו במעמד הסוציו-אקונומי שלהן, 18 רשויות ירדו, אבל בין אלה שירדו יש רשויות גדולות מאוד עם הרבה תושבים שהן שוות ערך מבחינת התושבים לכמה וכמה רשויות כמו למשל פתח-תקווה, חולון, רחובות, שאלה רשויות עם הרבה מאוד תושבים והן הרבה יותר גדלות מרשויות קטנות כמו תמרה, כבול, רג'ר, ערבה תיכונה, תל-מונד וחוף השרון גם יחד, שהן עלו.

שמעון גפסו: רג'ר הוא כפר עם 18 משפחות.

רני פינצי: זה בדיוק מה שאני אומר.

מירי רגב: מה עמדת משרד הפנים בנושא הזה?

רני פינצי: משרד הפנים משתמש בנתון הטוב ביותר שיש לו להקצאת מענקי איזון.

עמיר פרץ: אתה יכול להסביר לי איך השיפור הסוציו-אקונומי רלוונטי?

מירי רגב: הוא יסביר.

עמיר פרץ: לא, הוא לא יכול להסביר כי אין לו תשובה.

רני פינצי: לא, אני יכול להסביר.

עמיר פרץ: נניח שיש 500 תלמידים בפתח-תקווה.

רני פינצי: האשכול לא מתייחס רק להשכלה אלא הוא מתייחס למכלול שלם של נתונים.

עמיר פרץ: אני רוצה להבין איך יש קשר בין המדד הסוציו-אקונומי לבין יכולת התפקוד של העירייה.

עמיר פרץ: יכול להיות שאתה צודק, אבל הרי אין ספק שבשיטת האמבטיה, באמבטיה קטנה יותר קל להוסיף שני ליטר מים ומיד הממוצע משתנה, אבל באמבטיה גדולה, אין מה לעשות.

עמיר פרץ: סטטיסטיקה, אתה יודע איך היא.

עמיר פרץ: גם האדם שטבע בבריכה בעומק של חצי מטר, בממוצע הוא קפץ בצד הלא נכון במקום בצד הנכון.

עמיר פרץ: כאשר עיר פיתוח משקיעה ב-200 תלמידים או מקבלת מפעל של מאה עובדים שכבר לא משתכרים שכר מינימום, בבת אחת זה משתנה.

עמיר פרץ: זה עוד לא אומר שהיקף הגבייה עלה, שתזרים המזומנים של העיר השתפר, שרמת הסבסוד למקצועות המיוחדים או לפעילות הבלתי פורמלית השתנתה.

עמיר פרץ: בגבעתיים הוא לא צריך לסבסד בתי קולנוע כי התושבים נוסעים לתל אביב.

עמיר פרץ: בתל אביב אחד לא מסבסד תרבות אלא הם קונים לבד.

עמיר פרץ: בישוב פיתוח, אם לא סבסדת תרבות, לא יזמת את זה בעירייה, אין תרבות לאנשים.

עמיר פרץ: לכן, איך אתה מצליח ליצור נוסחה מהסוג הזה שאין לה קשר לתזרים המזומנים של אותה עירייה?

עמיר פרץ: תסביר לי איך הנוסחה משפרת את תזרים המזומנים.

רני פינצי: כפי שאמרתי בהתחלה, המדד הסוציו-אקונומי בודק את המצב של התושבים.

עמיר פרץ: זה טוב למשרד הרווחה.

רני פינצי: נכון שאין עד היום מדד שמודד את מצב הרשויות המקומיות.

רני פינצי: יחד עם זאת, יש קשר הדוק וישיר בין מצב התושב לבין מצב הרשות המקומית.

רני פינצי: אני אלך לכפר שמריהו כנקודת קיצון עם מצב סוציו-אקונומי 10, ושם התושבים – וזה בדוק – צורכים פחות תרבות, הם צורכים פחות רווחה מאשר בישובים אחרים, יכולת התשלום שלהם היא יותר גבוהה, הזכאות שלהם להנחות יותר נמוכה ולכן מצבה של הרשות המקומית יותר טוב.

מירי רגב: מצבה של הרשות יותר טוב כי האיש משתכר יותר גבוה בכמה רמות ממה שמשתכר האיש בשדרות.

קריאה: קח כדוגמא את כפר ורדים ולא את כפר שמריהו.

רני פינצי: כפר ורדים הוא דוגמת הקיצון הבאה.

רני פינצי: המדד הזה הוא לא מושלם.

רני פינצי: יש מקומות כמו למשל כפר ורדים שהוא דוגמת קיצון שנייה, שגם הוא בסוציו-אקונומי גבוה, היום הוא ב-9, ושם הרשות כמעט לא גומרת את החודש.

רני פינצי: נכון שהתושבים משלמים, אבל עדיין הרשות קטנה מדיי מכדי לספק את השירותים לתושבים שלה.

רני פינצי: לכן המדד לא מושלם.

רני פינצי: לכן אמרתי שיש קשר ויש זיקה בין הסוציו-אקונומי, בכלל, לבין הסוציו-אקונומי של התושב לבין מצבה של הרשות המקומית.

רני פינצי: זה לא חד חד-ערכי.

רני פינצי: לכשיהיה מדד, ומשרד הפנים מנסה לפתח מדד לקביעת חוסנן של הרשויות המקומיות, לקביעת מצבן או מדידת מצבן של הרשויות המקומיות, זה יארך זמן אבל אנחנו עסוקים בבניית מדד כזה, שייתן מצב על מצב הרשות ולא על מצב התושבים.

רני פינצי: זה כנראה יהיה מדד טוב יותר לקביעת הנוסחאות.

רני פינצי: נכון להיום, זה המדד הטוב ביותר שיש היום בשוק שאפשר להשתמש בו.

עמיר פרץ: המדד הזה שלך הוא מדד טוב לקביעת שירותי רווחה.

רני פינצי: ושירותי חינוך.

עמיר פרץ: ושירותי חינוך.

עמיר פרץ: המדד שלך צריך להיות קשור למשימות שאתה מטיל על הרשות.

עמיר פרץ: הממשלה לא מגלגלת על כפר שמריהו את הצורך להתמודד עם אלף ואחד צרכים של האזרח הבודד.

עמיר פרץ: על אופקים, שדרות וקריית שמונה היא כן מגלגלת אותם, כולל - אני מבטיח לך שאם תבדוק, תראה – אפילו צרכים ביטחוניים.

עמיר פרץ: אין ברירה, ראש עיר שמתפקד נניח בתנאים ביטחוניים מסוימים, אם הוא יצטרך להוציא הוצאות מכספו עבור תושביו, הוא קודם כל יעשה את זה אם הוא יכול.

עמיר פרץ: לכן אתה צריך להבין שבפריפריות מהסוג הזה, ראש העיר הוא למעשה נציג של כל משרדי הממשלה על כל המשמעויות.

עמיר פרץ: לכן אתה צריך מדד כזה שקובע את המשימות שאתה כממשלה יודע שהעירייה לוקחת על עצמה, מה עלותן, מה יכולת השיפור שלו בגבייה עצמה.

עמיר פרץ: כמו אמר דוד בוסקילה, העברת לו מפעל, אתה יודע שהוא הולך לשלם כמו שצריך, קם מפעל שישלם ארנונה כמו שצריך, זה בסדר, זאת הכנסה כספית ידועה, אבל זה שילדים קיבלו תוצאות יותר טובות בבחינות הבגרות, זה עוד לא מוסיף שקל אחד לרשות.

חיים געש: ראש מועצת פרדס חנה-כרכור.

חיים געש: אני מבקש להאיר כמה היבטים נוספים.

חיים געש: ההליך הוא בלתי אפשרי.

חיים געש: אנחנו נתבקשנו על ידי משרד הפנים על פי חוק להכין תקציב לשנת 2010 עד תאריך מסוים.

חיים געש: פרדס חנה-כרכור בחמש השנים האחרונות מאוזנת.

חיים געש: אני לא עיר פיתוח, גדלתי בעיר פיתוח, אלא אנחנו ישוב מאוזן וקיבלנו הנחיות להכין תקציב 2010 והכנו אותו.

חיים געש: מליאת המועצה גם העבירה את התקציב במועד.

חיים געש: הפרסום של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה על הסוציו-אקונומי – ותכף אני אתייחס לסוציו-אקונומי – פורסם ב-26 בנובמבר 2009 כאשר התקציב שלי כבר מוכן ל-2010.

מירי רגב: אפילו חנות מכולת לא מנהלים כך.

חיים געש: ההודעה על מענק האיזון – זה שם מוטעה כי אלה תשלומי החובה של הממשלה לרשות המקומית.

חיים געש: זה שם מוטעה כי זה לא מענק ואף אחד לא עושה לי טובה – באפריל קיבלנו את ההודעה הסופית אחרי כל המשחקים, המריבות והדיונים בכנסת.

חיים געש: אז הסתבר לנו שאנחנו מקבלים 80 אחוזים מהמודל ולא 100 אחוזים ועל זה חל הקיצוץ של הסוציו-אקונומי שעל פי המודל של ה-80 אחוזים בפרדס חנה הסכום הוא כ-4.5 מיליון שקלים.

חיים געש: אלה 4.5 מיליון שקלים לא מהתקציב, שלא יעשו יחסית בתקציב, אלא אלה 4.5 מיליון שקלים מהתקציב הפנוי, מדרגות החופש שאינן.

חיים געש: התושבים לכאורה התעשרו או מצבם השתפר.

חיים געש: אני אתן את הדוגמה הקיצונית כמו טירת הכרמל שאיננה כאן.

חיים געש: טירת הכרמל הייתה משופעת בדירות עמידר, היה מבצע של עמידר והרבה תושבים קנו את הדירות, בדיווח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה פתאום יש יותר בעלי בתים.

חיים געש: התושבים נשארו אותם תושבים.

חיים געש: השטח העירוני שלי הוא עצום.

חיים געש: אני יושב על שטח שהוא שליש מהשטח של חיפה עם 10 אחוזים או 12 אחוזים מהתושבים של חיפה, השטח נשאר אותו שטח אבל אני הגעתי לשטח הזה כי משרד הפנים לאורך שנים נתן לפתח כך את המקום.

חיים געש: לי אין שטחי תעשייה ומסחר כי משרד הפנים שאחראי על התכנון במדינת ישראל לא אפשר לפרדס חנה-כרכור מעולם לתכנן אזור תעשייה כי ממערב לי יש את פארק התעשייה שמשלם ארנונה לאף אחד על פי ההסכם וזה עלה בכנסת בדיונים של ועדת הפנים.

חיים געש: אי אפשר לומר לי באפריל – אני גם לא מכיר הרבה החלטות ממשלה שהן אפקטיב באופן מיידי, כאילו מעכשיו לעכשיו, ברברס כי רבעון כבר עבר באפריל.

מירי רגב: מה שקשור לעיירות פיתוח, אותה בעיה.

חיים געש: אני לא עיירת פיתוח.

חיים געש: אותי מכניסים עכשיו למיטה ואומרים לי לחזור לתוכנית הבראה.

חיים געש: אני בשנת 2003 כבר עברתי תוכנית הבראה ו-34 אחוזים מהעובדים הלכו הביתה.

חיים געש: האוצר רואה במה שהוא קורא לו מענק האיזון תשלומי העברה והתערבות הממשלה במשק ואת זה הוא רוצה לקצץ.

חיים געש: לו זה היה בבסיס התקציב כי אלה תשלומים של המדינה, לא היינו מגיעים לזה.

חיים געש: אני אומר לכם שאני באפריל לא מסוגל ברברס של רבעון לקצץ 4 מיליון שקלים.

חיים געש: חכו, זה עוד לא הכל.

חיים געש: אם עכשיו משרד התחבורה מאשר לי כיכר, המצ'ינג שלי בסוציו-אקונומי 5 היה 25-75 אחוזים, אבל עכשיו הוא אומר לא, אתה 80 או 85 אחוזים, וכל משרד לענייניו.

חיים געש: כמה את כסף חושבת משרד החינוך מעביר לתפעול בית ספר לילד בשנה?

חיים געש: יש לך מושג?

מירי רגב: לא.

חיים געש: אני אומר לך.

חיים געש: בסוציו-אקונומי 5, בו הייתי קודם, 72 שקלים ברוטו לשנה לתפעול.

חיים געש: זה דמי השכפול.

חיים געש: ב-72 שקלים אתה לא מפעיל בית ספר, לא מפעיל אינטרנט, לא קונה נייר טואלט ולא עושה כלום.

חיים געש: אנחנו מסבסדים.

חיים געש: משרד הפנים אומר שנעשה 25-75 אחוזים, אבל ב-25-75 ברוב הרשויות במדינת ישראל לא יהיה חינוך בכלל.

חיים געש: לא יהיה.

חיים געש: עכשיו אני סוציו-אקונומי 6 ואני גם לא אקבל את ה-72 שקלים האלה אלא אני אקבל 58-59 שקלים.

חיים געש: זאת אומרת, הנזק המצטבר על הרשות, גם בשוטף וגם בפיתוח, הוא לא בקיצוץ של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה עכשיו או בקיצוץ של המודל אלא הוא בסדרי גודל שמצטברים למאות מיליוני שקלים ברחבי מדינת ישראל.

חיים געש: הכנסת חוקקה חוק לגבי היטל ההטמנה והוא כל שנה עולה בעוד טון.

חיים געש: יעבירו כאן עכשיו את חוק המחזור ואת זה אני צריך לתת.

חיים געש: התושבים אולי יותר עשירים, אבל אני ממשיך לפנות להם אשפה ופינוי האשפה עולה לי יותר.

חיים געש: אני מדליק את תאורת הרחובות וזה נשאר אותו הדבר.

חיים געש: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל מחירי החשמל במוסדות ציבור יותר יקרים מאשר בבית וזה כדי לעודד חסכון.

חיים געש: לכן יש כאן אבסורד קודם כל על דרך ההודעה, מתי יודיעו, ושנית, על המשמעות עצמה.

חיים געש: התושבים אולי התעשרו אבל הרשויות נעשו עניות יותר.

חיים געש: גם בסוציו-אקונומי שלו ובמענקי האיזון כי הוא לוקח כמודל את פרדס חנה עם סוציו-אקונומי 5 ואומר שאני צריך לגבות מבחינתו 70 אחוזים בארנונה.

חיים געש: עליתי ל-6, ועכשיו אני צריך לגבות יותר.

חיים געש: אני עובד קשה, רב עם התושבים שלי כבר 11 שנים, מתעמת אתם כל הזמן ואני גובה כבר 87 אחוזים.

חיים געש: 1,600 אתיופים שלי לא התעשרו.

חיים געש: 4,000 יוצאי קווקז לא התעשרו.

מירי רגב: זה מובן.

מירי רגב: מה ההצעה שלך?

חיים געש: אני קודם כל חושב שצריך לעצור את ההוראה הזאת.

חיים געש: היא לא אפשרית לביצוע.

חיים געש: אי אפשר לעבוד ברברס.

חיים געש: אני לא יכול לעבוד ברברס.

אליעזר ביננפלד: עיקר המשבר, אתה ציינת אבל לא הזכרת את זה, הוא ברשויות שעברו מ-5 ל-6.

אליעזר ביננפלד: כל היתר נפגעו מעט מאוד.

אליעזר ביננפלד: מי שעבר מסוציו-אקונומי 5 ל-6, ספג פגיעה.

דוד בוסקילה: זה לא נכון.

דוד בוסקילה: אנחנו עברנו מ-3 ל-5, אתה יודע איזו מכה זאת?

קריאה: עם מצב סוציו-אקונומי 3, היית כמו כפר ערבי.

דוד בוסקילה: זה מה שהיה.

מירי רגב: אני הסתובבתי בשדרות לא מזמן ותאמין לי שאני מתביישת איך העיר הזאת נראית.

מירי רגב: רוב השיכונים הם שיכוני שיקום שכונות.

מירי רגב: זאת העיר שאנחנו צריכים להרים אותה עם כל מה שהיא סובלת.

מירי רגב: הילדים משחקים שם במשחקייה ממוגנת.

דוד בוסקילה: הפטור ממס ב-2006, זה מה שגרם להישגים בבחינות הבגרות.

אבי נעים: אני מאוד מתחבר למה שאמר חבר הכנסת עמיר פרץ.

אבי נעים: זה אחד העיוותים הכי גדולים במדינת ישראל.

אבי נעים: אין שום קשר בין דירוג הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לבין הכנסות הרשות המקומית.

אבי נעים: אין שום קשר וזה עיוות שצריך לשים לו סוף ובאופן מיידי.

אבי נעים: אני רוצה לספר לכם סיפור קצר והוא ימחיש כמה סטטיסטיקה, כפי שאמר חבר הכנסת פרץ לגבי טיפה באמבטיה, מעוותת את המציאות.

אבי נעים: המועצה המקומית בית אריה, במאי 2004, קיבלה ישוב שקוראים לו עופרים.

אבי נעים: ישוב גיאוגרפי מנותק.

אבי נעים: חבר הכנסת ביקר שם וראה שאין שום קשר גיאוגרפי.

אבי נעים: עד היום הישובים לא חוברו.

אבי נעים: הישוב היה שייך למועצה אזורית מטה בנימין שמדורג 4 בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

אבי נעים: אגב, בעניין הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יש שתי קבוצות מגדריות במדינה שנהנות ואלה הן הערבים והחרדים כי כל המרכיבים של מספר נפשות לחדר, מספר מכוניות למשפחה, במגזרים האלה פועלים לטובתם.

אבי נעים: קיבלתי את עופרים שהיה בבנימין בסוציו-אקונומי 4.

אבי נעים: עופרים היה הישוב הכי קשה בבנימין.

אבי נעים: חציו כולל אנשים שפלשו לבתים, אנשים שצריכים טיפול מיוחד ואנחנו עושים את זה באהבה רבה והם חלק מעם ישראל.

אבי נעים: הישוב שלנו, בית אריה, 11 קילומטרים בין שני הישובים, נסיעה דרך כפר ערבי, היה מדורג 8.

אבי נעים: מה עושה הסטטיסטיקה?

אבי נעים: לוקחת את שני הישובים ועופרים הופך להיות 7.

אבי נעים: עופרים היה שייך למועצה אזורית ולמועצה האזורית יש ועד מקומי, יש לה תקציב, יש לה אוטונומיה תרבותית, ניהולית, אבל מאחר שעופרים עבר למועצה מקומית, בוטל הוועד.

אבי נעים: התושבים האלו נדפקו מכל הכיוונים.

אבי נעים: המועצה קיבלה עוד ישוב וזה אומר כפל שירותים של מתקני טיהור שפכים, חברת שמירה, מערכת חינוך וכולי.

אבי נעים: הכל כפול.

אבי נעים: קיבלנו שיפוי?

אבי נעים: קיבלנו את הגירעון של ועד מקומי עופרים בסכום של מיליון ו-300 אלף שקלים.

אבי נעים: את הסיפור סיפרתי כדי להראות את העיוותים במדינת ישראל.

אבי נעים: מועצה אזורית בקעת בית שאן שאוחדה עם מנחמיה, שופתה – עד היום אני לא יודע את המספר המדויק – בסכום שנע בין 50 ל-80 מיליון שקלים.

קריאה: 50 מיליון.

אבי נעים: גם זה סכום טוב.

אבי נעים: אני שואל איך במדינה מתוקנת הדברים עובדים.

אבי נעים: זה מקרין לכל הכיוונים כי עד ה-25 במאי משרד התרבות והספורט הפיץ קולות קוראים שאפשר לקבל מתקני ספורט.

אבי נעים: בעופרים התושבים המסכנים שלי שאני אוהב אותם מאוד, אין להם כלום.

אבי נעים: אמרתי שנעשה להם מגרש כדורגל.

אבי נעים: בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה הם מתחת ל-6 והם לא זכאים.

אבי נעים: הם זכאים לתוכנית אב בספורט, 20 אלף שקלים.

אבי נעים: נוותר על תוכנית האב.

אבי נעים: הדירוג הסוציו-אקונומי הזה הוא עיוות שאין כדוגמתו.

אבי נעים: חייבים להושיב כלכלנים ולמצוא איזשהו פתרון לעניין הזה.

אבי נעים: אגב, גם תוכנית ההבראה שעשיתי בהצלחה ב-2005-2006, ומאז אני מאוזן כבר ארבע שנים, באה על חשבון גינון, על חשבון חינוך, על חשבון ניקיון, אבל הפרמטרים היחידים במינהל תקין הם אם אתה מאוזן או לא מאוזן ושיעור הגירעון המצטבר.

אבי נעים: משפט אחרון בעניין הזה.

אבי נעים: המועצה שלי קיבלה פרס על קוד אתי, יחידת נוער מצטיינת, יקיר תנועות הנוער, ארבע שנים המועצה מסיימת בעודף תקציבי, 70 אחוזים מהגירעון המצטבר מחקנו וכל הגירעון שנותר הוא הגירעון שירשתי ואנחנו לא זכאים לפרס על ניהול תקין.

אבי נעים: לא קיבלנו פרס על ניהול תקין.

אבי נעים: העיוות הוא במתן הפרס כאשר נותנים כסף למי שהרשות שלו יש לה הכנסות עצמיות גבוהות והיא נמצאת במרכז הארץ.

אבי נעים: חבר'ה, תעשו צדק במדינה הזאת.

אבי נעים: אי אפשר להמשיך כך.

בועז יוסף: גזבר המועצה המקומית עמק הירדן.

בועז יוסף: אני אנסה לשפוך אור על מה שחבריי לא אמרו ולא אחזור על הדברים.

בועז יוסף: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת עמיר פרץ אבל אני רוצה להוסיף כמה דברים.

בועז יוסף: הבעיה כאן היא לא בעיה של האוצר, הבעיה כאן היא לא בעיה של תקציב, אני לא שייך לאוצר אבל הבעיה כאן היא לא שייכת לאוצר.

בועז יוסף: הבעיה היא במשרד הפנים, שם היא מתחילה ושם היא נגמרת.

בועז יוסף: משרד הפנים הכניס לפני כמה שנים את המדד הסוציו-אקונומי הזה וביקש עבודה מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, משלם לה כסף עבור העבודה הזאת, והלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מפיקה את הדוח הזה ואת המדד הזה.

בועז יוסף: מה שקרה זה שהגולם קם על יוצרו.

בועז יוסף: פתאום אותו מדד שהיה אמור להיות עבודה מסוימת למשרד הפנים לצורך מענק האיזון הזה, כולם התלבשו עליו.

בועז יוסף: פתאום משרד התחבורה אומר שהוא ייתן מצ'ינג לפי מדד סוציו-אקונומי, אחרי כן נכנס כאן גם משרד השיכון.

בועז יוסף: קל להם, יש להם משהו, יש להם קריטריון.

בועז יוסף: אחרי כן נכנס משרד התיירות ופתאום משרד החינוך נכנס לתמונה.

בועז יוסף: כך גם משרד התרבות, המדע והספורט.

בועז יוסף: זה לא קשור בכלל, אלה דברים שלא קשורים בכלל, אבל כולם מתייחסים לזה.

בועז יוסף: אני הבנתי שהייתה ישיבה במשרד הפנים אחרי מה שאנחנו העלינו בהשתתפות ראש הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה והוא בפירוש אמר שיש שימוש יתר במדד הזה.

בועז יוסף: אתם יכולים לצטט אותו?

בועז יוסף: יש שימוש יתר במדינה הזאת במשרדי הממשלה במדד הסוציו-אקונומי הזה ולא לזה הוא נועד.

מירי רגב: למה הוא נועד?

בועז יוסף: אני מגיע לזה.

בועז יוסף: המדד הסוציו-אקונומי הזה היה אמור לשקף איזושהי רמת אוכלוסייה מסוימת שאליבא דמשרד הפנים הוא אומר שככל שהסוציו-אקונומי – קרי, מדד חברתי-כלכלי של התושבים – גבוה יותר, יש לך ככל הנראה פוטנציאל הכנסות גבוה יותר ואז אתה יכול לקבל יותר כסף מהתושבים.

בועז יוסף: את יודעת מה?

בועז יוסף: אולי אבל גם לזה יש גבול, אבל זה לא נכון.

בועז יוסף: למה זה לא נכון?

בועז יוסף: משרד הפנים יודע את זה.

מירי רגב: למה?

בועז יוסף: יש נוסחת מענק האיזון.

בועז יוסף: נניח שאנחנו בשנת 2005 או לפני כן היינו בסוציו-אקונומי 5 ונניח שב-2006 פתאום בדקו לפי הקריטריונים של הסוציו-אקונומי ועלינו מ-5 ל-6, זה אומר שכביכול התושבים שלי עשירים יותר.

בועז יוסף: אם מ-2006 שמתי להם ארנונה של 30 אחוזים יותר, שומת הארנונה שלי גדלה?

בועז יוסף: גדלה.

קריאה: המענק קטן.

בועז יוסף: שומת הארנונה שלי גדלה.

בועז יוסף: ב-2007 עוד לקח לי זמן להסתגל כי ב-2006 ידעתי שהם עשירים.

בועז יוסף: ב-2007 העליתי את הארנונה וב-2008 גביתי, יש לי עשירים בישוב, ואז שומת הארנונה שלי גדלה.

בועז יוסף: מה עושה משרד הפנים?

בועז יוסף: הוא מכניס את זה בתחשיב של מענק האיזון.

בועז יוסף: ככל ששומת הארנונה גבוהה יותר, מענק האיזון קטן כמעט באותה מידה.

בועז יוסף: 80 אחוזים מזה.

בועז יוסף: כלומר, נניח שבעקבות הסוציו-אקונומי שגדל לי ב-2006, פתאום כולם נהיו עשירים כקורח, העליתי את הארנונה ב-10 מיליון שקלים, נניח, תיאוריה, משרד הפנים בא ואומר לי שהוא מוריד לי את מענק האיזון ב-8 מיליון שקלים ולא בגלל הסוציו-אקונומי אלא בגלל זה שהארנונה שלי עלתה.

בועז יוסף: אחר כך הוא בא ואומר לי שהוא שכח אבל גם הסוציו-אקונומי שלי עלה ולכן הוא מוריד לי עוד 5 מיליון שקלים.

בועז יוסף: מתי זה קורה?

בועז יוסף: ב-31 בדצמבר 2009 כאשר כל התקציב גמור וסגור.

בועז יוסף: האם מישהו ראה מה קורה במועצה אזורית שחיה בצפון?

בועז יוסף: בואו נראה אתכם מביאים לשם תושבים.

בועז יוסף: אם יש דירה שמתפנה בחולון או בגבעתיים או בתל אביב, תוך שנייה היא מתאכלסת, אבל בואו נראה אתכם מביאים תושבים לעמק הירדן.

בועז יוסף: יש לנו אגף לפיתוח כלכלי וכאלה שמנסים לשכנע ומביאים, מציעים לקנות חצי דונם ב-80 אלף דולר כולל פיתוח וכולל הכל, אבל לא באים.

בועז יוסף: בואו נראה אתכם כאן בגבעתיים, בואו נראה אתכם כאן בתל אביב, תנו חצי דונם ב-80 אלף דולר ונראה אם לא יקפצו על זה כאן.

בועז יוסף: אלינו לא באים.

בועז יוסף: אבל לקרוע אותנו, כן.

בועז יוסף: הרבה דיברו כאן אבל חלק מהדברים לא היו קשורים לעניין הזה באופן ספציפי.

עמיר פרץ: אתה מדבר מצוין.

עמיר פרץ: אני מתנצל אבל יש לי פגישה נוספת.

בועז יוסף: אני אנסה לחזור למה שאני מייצג ואני מייצג את המועצות האזוריות.

בועז יוסף: המדד הסוציו-אקונומי התבסס על 14 משתנים.

בועז יוסף: ראיתי שירדתי ב-8 מיליון שקלים, התחלתי לחקור ושאלתי מה קרה כאן.

בועז יוסף: אמרו לי מדד סוציו-אקונומי.

דוד בוסקילה: 16 משתנים.

בועז יוסף: 14.

דוד בוסקילה: 16 משתנים.

דוד בוסקילה: יש לי את הפירוט.

בועז יוסף: את השיער הלבן לא היה לי לפני ארבעה חודשים.

בועז יוסף: אני ביקשתי שיסבירו לי מה קרה כאן.

בועז יוסף: אמרו לי מדד סוציו-אקונומי וכי זאת תורת משה מסיני.

בועז יוסף: ביקשתי לראות.

בועז יוסף: פעם למדתי סטטיסטיקה באוניברסיטה.

בועז יוסף: התחלתי להסתכל, בדקתי וראיתי שיש 14 משתנים.

בועז יוסף: התחלתי לראות מה המשתנים האלה וראיתי שאין קשר ביניהם לבין השייכות של האוכלוסייה.

בועז יוסף: אגב, יציבות האוכלוסייה דווקא לא נמצאת בפנים.

בועז יוסף: כלומר, אם יגורו כל התושבים שלי בווילות של 400 מטרים מרובע, זה לא משנה, זה לא איש עשיר, אבל יוצא שיש 14 משתנים אבל למועצות האזוריות יש רק תשעה משתנים.

בועז יוסף: למה?

בועז יוסף: כי הם לא יודעים לבדוק אותן.

בועז יוסף: לא יודעים נניח לומר מה זה אחוז משפחות של ארבעה ילדים, לא יודעים לבדוק מה זה אחוז מקבלי דמי אבטלה, לא יודעים לבדוק מה זה אחוז מקבלי הבטחת הכנסה.

בועז יוסף: אז מה אמרו?

בועז יוסף: יש לי טבלה של 14 משתנים, לקחתי וסיווגתי את כל העיריות לפי 14 המשתנים.

בועז יוסף: המועצות האזוריות, שמתם אותן לפי תשעה משתנים.

בועז יוסף: יש לי טבלה אחת של מועצות אזוריות ויש לי טבלה אחת של עיריות.

בועז יוסף: עד כאן בסדר.

בועז יוסף: המועצות האזוריות, כמו שאמר רני פינצי, הן לפי היחסיות שבמועצות האזוריות, והעיריות הן לפי העיריות.

בועז יוסף: אבל מה, חשבו ואמרו שיש לי כאן שטח וזה לא טוב.

בועז יוסף: לכן בואו ניקח את שתי הטבלאות האלה ונאחד אותן לטבלה אחת.

בועז יוסף: לקחו טבלה שנבדקה עם תשעה משתנים מול טבלה של 14 משתנים והשחילו אותן כאן פנימה.

בועז יוסף: זאת טעות סטטיסטית קשה.

בועז יוסף: לא יכול להיות שלוקחים גוף שנמדד לפי תשעה משתנים ומשייכים אותו ל-14 משתנים.

בועז יוסף: אחרי שעשו את זה, קרה שלמעלה מ-40 אחוזים מהמועצות האזוריות פתאום עלו.

בועז יוסף: שאלתי מה קרה ואמרו לי שזאת טבלת ההמרה שבין המועצות האזוריות והעיריות.

בועז יוסף: כן, הכל טוב ויפה, אבל זה פגע בנו קשות כי זה לא יכול להיות ולא יכול להתבצע.

בועז יוסף: אמרתי שאני לא מבין ולקחתי דוקטורים לסטטיסטיקה שיבדקו את זה.

מירי רגב: מה ההמלצה שלך?

בועז יוסף: ההמלצה שלי היא מאוד פשוטה.

בועז יוסף: קודם כל, מענק האיזון, התחשיב של מענק האיזון, אסור לו להתבסס על מדד סוציו-אקונומי מפני שזה כפל קנס.

בועז יוסף: אתם בעצמכם אומרים שהמדד הסוציו-אקונומי הוא מבטא איזושהי שייכות לארנונה, לאפשרות שאני יכול לגבות ארנונה מהתושבים, אבל כבר לקחת את זה בחשבון רני פינצי, לקחת את זה בחשבון בתחשיב של מענק האיזון.

בועז יוסף: הנה, תראו את זה כאן.

בועז יוסף: יש כאן חיוב ארנונה לשנת 2008.

מירי רגב: יש לך המלצה נוספת?

בועז יוסף: בשנת 2010 לא להחיל את הסוציו-אקונומי הזה אלא להשאיר את זה כפי שהיה קודם לכן.

מירי רגב: ההמלצה הראשונה היא לעצור את ההחלטה והשנייה היא להפריד את זה.

בועז יוסף: ויפה שעה אחת קודם.

מירי רגב: תודה רבה.

שמעון גפסו: אני מודה על קיום הדיון הזה שאני חושב שהוא חשוב מאוד.

שמעון גפסו: אני רוצה לא להפנות את כל החצים לרני פינצי.

שמעון גפסו: מר יוסף הסביר יפה מאוד ובצורה מקצועית ביותר, ואני מודה לך על כך.

שמעון גפסו: אני חושב שאתה עושה עבודה חשובה מאוד והייתי ממנה אותך לדובר הרשויות במקרה הספציפי הזה.

שמעון גפסו: אי אפשר לבוא אחרי שהתקציבים מוכנים ולומר לנו שחתכו לנו.

שמעון גפסו: זה דבר ראשון.

שמעון גפסו: דבר שני, גם אם רוצים בשנים הבאות – ותכף נדבר גם על הפרמטרים – אי אפשר לבוא ולגמול רשות שרגילה לקבל איקס ולומר לה שמחר בבוקר היא לא מקבלת כלום.

שמעון גפסו: יש דבר שנקרא בהדרגה.

שמעון גפסו: אפשר להקטין אולי 10 אחוזים בשנה או 15 אחוזים בשנה, אבל אי אפשר לחנוק רשות.

שמעון גפסו: כאשר אתה מוריד 15 מיליון שקלים לרשות, אתה יכול פשוט לחנוק אותה.

שמעון גפסו: בסופו של יום זה יעלה למדינת ישראל הרבה יותר ואני חושב שהסביר את זה יפה מאוד מר בוסקילה וחבר הכנסת.

שמעון גפסו: הדברים האלה צריכים להיות ברורים.

שמעון גפסו: יחד עם זאת, אני חושב ואני מאמין, מר בוסקילה ידידי, שלא צריך לשבור את הכלים ואפשר עדיין לדבר.

שמעון גפסו: ממשלת ישראל יודעת לדבר ואני בטוח שחברת הכנסת מירי רגב תדע להציג את הבעיות שלנו.

מירי רגב: אבל זה לא מספיק.

מירי רגב: כאן צריך לשים את הדברים על השולחן.

מירי רגב: דווקא עכשיו, לפני הדיונים על התקציב, אם אנחנו ביחד לא נתאחד ונעלה את זה בצורה מסודרת גם כאן בפני חבר הכנסת גפני וגם בוועדת הפנים ונביא את זה לדיון ציבורי, זה לא ילך.

מירי רגב: אתם רואים בדיוק כמה זמן הייתה סחבת עם מענקי האיזון.

שמעון גפסו: דיון ציבורי, כן.

מירי רגב: ברגע שאושר התקציב, זהו, שלחו אותנו בלך תבוא.

מירי רגב: זה נמנע אחרי כמעט שנה.

שמעון גפסו: דיון ציבורי הוא בהחלט דבר מאוד חשוב.

חיים געש: הבעיה היא כבר עכשיו ב-2010 ולא התקציב של 2011.

מירי רגב: ודאי.

שמעון גפסו: ראשי הרשויות עפולה, מגדל העמק, כרמיאל ואחרים הם שכנים שלי, ואני לא ראש העיר שם אלא אני ראש העיר בנצרת עילית, אני כמובן מדבר בשמם.

שמעון גפסו: אני חושב שהדבר הזה פוגע בכל הרשויות.

שמעון גפסו: אנחנו בנצרת עילית מאמינים בחינוך.

שמעון גפסו: מאז נכנסתי לתפקיד לקחתי את החינוך כתינוק שלי ואני משקיע מיליוני שקלים בחינוך ואני לא מתבייש לומר.

שמעון גפסו: קיצצתי בהוצאות רווחה מיותרות כדי לא להיות עיר קולטת קשישים אלא אני רוצה להיות עיר קולטת צעירים ואני לא מתבייש לומר כאן את הדברים.

שמעון גפסו: כבר תקפו אותי מספיק פעמים בתקשורת אבל שימשיכו לתקוף אותי.

שמעון גפסו: אנחנו מקווים לקיים פסטיבל חינוך ארצי ראשון בנצרת עילית באוגוסט השנה.

שמעון גפסו: זה שאנחנו מחנכים את הילדים שלנו ומשקיעים כסף, על זה לא צריך לקנוס אותנו.

שמעון גפסו: עבר חוק הדיור הציבורי שיש לי הרבה מאוד מה לומר עליו ומשפחות שהיו להם 20 אלף שקלים אבל היו מקבלות את התחזוקה מעמידר, הלכו וקנו את הדירות שלהם ועכשיו גודל החולדות גדל.

שמעון גפסו: זה הדבר היחיד שקרה באותן שכונות.

שמעון גפסו: בעצם אותן משפחות לא יכולות לעמוד בנטל הזה של תחזוקת הבית.

שמעון גפסו: אני צריך לפנות באופן אישי לאינסטלטור שאני יודע שמוכן לעשות חסד ולתקן לאנשים את הדירה.

מירי רגב: מה אתה מציע?

שמעון גפסו: קודם כל, אני רוצה לומר שמשרד הפנים הוא לא נגדנו וגם לא משרד האוצר.

שמעון גפסו: פשוט צריך להסביר נכון.

מירי רגב: זאת אומרת, שוב טעינו בהסברה.

שמעון גפסו: נכון.

שמעון גפסו: קודם כל להסביר.

מירי רגב: תכף נשאל את רני פינצי אם הוא הבין.

שמעון גפסו: אני בטוח שהוא הבין.

מירי רגב: אם לא הסברנו נכון, נשאל אותו אם הוא הבין.

שמעון גפסו: אני רוצה לומר שבשלב הראשון לא לקצץ לשנת 2010.

מירי רגב: כלומר, לעצור את ההחלטה ל-2010.

שמעון גפסו: בשלב שני, לקצץ, אם יקוצץ בשנים הבאות, רק בהדרגה.

שמעון גפסו: אי אפשר לבוא ופעמיים באותם סעיפים להעניש.

שמעון גפסו: אתה גם קובע את המדד שאני יכול לגבות ארנונה.

שמעון גפסו: אני גביתי 86 אחוזים ארנונה ולא צריך להעניש אותי בגלל זה.

אבירם דהרי: אני רוצה ללכת מכיוון אחר.

מירי רגב: האיש שהביא לנו את מענקי האיזון.

מירי רגב: דעו לכם שהצעת חוק מענקי האיזון הגיעה ממנו.

אבירם דהרי: ללא כל קשר כרגע לנוסחה וכן הלאה, אנחנו צריכים לחזק את הנושא של החוק הזה שבא ואומר שלא משנה איזו נוסחה תהיה.

אבירם דהרי: זה בכלל לא משנה אבל זאת הנוסחה.

אבירם דהרי: מגיע למישהו מאה שקלים, הוא מקבל את הסכום הזה בלי להתחנן.

אבירם דהרי: נקודה.

אבירם דהרי: לא משנה איך תיראה הנוסחה, אלה סתם ויכוחים שלנו על הנוסחה הזאת וחבל על הזמן.

אבירם דהרי: זה צריך להיות בחוק יסוד.

אבירם דהרי: אמרתי גם אז שזה יהיה בחוק יסוד ולא בחוק רגיל.

אבירם דהרי: זה חוק של שוויון ולא מענק אלא זה תקציב שמגיע לנו.

אבירם דהרי: אנחנו קבלני ביצוע של המדינה ושל הישובים החזקים.

אבירם דהרי: צריך להפסיק להשתמש במילה תוכניות הבראה.

אבירם דהרי: כאשר אומרים תוכניות הבראה, אנחנו צריכים להצטייר – ואני פונה לשלמה – כרופאים ולא כחולים.

אבירם דהרי: כאשר יש לך בעיה קשה, אתה שולח אותו לתל השומר למנתחים.

אבירם דהרי: מתייחסים אלי כאילו אני כאן החולה אבל אנחנו לא החולים אלא אנחנו אלה שמרפאים.

אבירם דהרי: את זה צריך להבין וכל פעם שפקיד כלשהו או איש ציבור מתבטא בצורה הזאת, כאילו רשות כושלת אבל מהי רשות כושלת?

אבירם דהרי: זה שיושבים אצלי 3,000 משפחות מחבר העמים כשהגיל הוא 80 ומעלה, אנשים שאין להם פנסיה, אני רשות כושלת?

אבירם דהרי: אני רשות כושלת?

אבירם דהרי: איזה מין שימוש זה?

אבירם דהרי: כל דבר כזה, זאת עילה לתביעת דיבה.

אבירם דהרי: לא צריך לקיים את כל הוויכוחים על הסעיפים הקטנים.

אבירם דהרי: אני רוצה לומר לכם שאני מתנגד נחרצות לסיפור הזה.

אבירם דהרי: שלא יורידו לי במכה אחת.

אבירם דהרי: אם מגיע לי שקל ועד היום קיבלתי שני שקלים, אני אקבל שקל וזה יהיה מהיום.

אבירם דהרי: אם אני לא אקבל את השקל הזה, אם אני אמשיך לקבל שני שקלים, קריית גת תמשיך לקבל חצי.

אבירם דהרי: זה בדיוק מה שאמרו לנו במשך עשר שנים.

אבירם דהרי: אני הייתי בין אלה שהגישו בג"ץ נגד משרד הפנים והגישו תלונה במשטרה נגד משרד הפנים על הוצאת כספים במרמה כי הם דיווחו לכנסת שהם מוציאים לפי גדיש אבל בפועל נתנו לזה מאה אחוזים, לזה שבעים אחוזים, וזאת שנה ראשונה שהם נותנים לכולם שמונים אחוזים ועכשיו אתם בוכים?

אבירם דהרי: אל תבכו.

אבירם דהרי: אתם רוצים לשנות את הנוסחה, תשנו את הנוסחה אבל ברגע שנקבעה הנוסחה, ולא איכפת לי מה הנוסחה אומרת, נריב על הנוסחה אחר כך, כולם מקבלים שמונים אחוזים או שבעים אחוזים או תשעים אחוזים או 110 ואחוזים.

אבירם דהרי: אני רוצה העדפה מתקנת.

אבירם דהרי: הראיתי למשרד הפנים ששנה אחרי שנה אני מקבל 10 מיליון שקלים פחות ורשויות אחרות מסביבי מקבלות בדיוק לפי המענק, מאה אחוזים.

אבירם דהרי: אני מקבל 65 אחוזים והן מקבלות 100 אחוזים.

אבירם דהרי: כל שנה אני שואל מתי אני אקבל את הכסף שלי ואומרים לי לא, הם בנו על התקציב.

אבירם דהרי: יופי, קיבלת מעל מה שמגיע לך או קיבלת בדיוק את מה שמגיע לך, אבל אני קיבלתי פחות.

אבירם דהרי: זה כבר מ-2002.

בועז יוסף: זה לא שייך לנושא הדיון.

אבירם דהרי: זה שייך.

אבירם דהרי: אתם לא מבינים אבל זה שייך.

אבירם דהרי: אני אסביר לך את הטריק.

אבירם דהרי: אתה פשוט לא מבין את הטריק.

אבירם דהרי: אני לא הפרעתי לך.

אבירם דהרי: דיברת, נתת לנו נאום יפה על המועצה האזורית וכולנו ישבנו בשקט כי אני לא נופל למלכודת שמפילים אותך ואותו ואת האדון מחבל יבנה שמסביר שדווקא מי שהכי נדפק, אלה מסוציו אקונומי 5 שעלו ל-6.

אבירם דהרי: לא, זה מ-3 ל-5.

אבירם דהרי: טמבלים, את כולנו דפקו ואתם רבים עכשיו.

אבירם דהרי: אתה אומר לרני פינצי שישנה את הנוסחה, הוא ישנה את הנוסחה.

אבירם דהרי: עכשיו במקום שתקבל 2 ואני 3, אתה תקבל 2 וחצי אבל זה לא יעלה את הסכום הכולל.

אבירם דהרי: אתה צריך לקבל 100 אחוזים מהסכום שייקבע.

אבירם דהרי: כל הוויכוחים על הנוסחה, אלה רק בינינו מי ייקח ממי את הכסף ואת זה אתם לא מבינים.

שמעון גפסו: קראת לנו טמבלים, אבל אנחנו לא טמבלים.

אבירם דהרי: כי אתם נופלים לאותה מלכודת.

אבירם דהרי: רבים ביניכם על איך תיראה הנוסחה.

אבירם דהרי: היום אתם בוכים ואני שמח שאתם בוכים כי סוף סוף מה שהם מרגישים, אני מרגיש עשר שנים, אבל הם פוחדים פחד מוות.

אבירם דהרי: דע לך שאם יזיזו טיפה אחת מהאחוזים, מ-80 ל-82, אני אמרתי גם לשר והם יודעים את זה, אני אגיש עוד פעם תלונה במשטרה.

אבירם דהרי: אם טיפה יזיזו, מישהו יקבל בגלל שהוא לא התרגל אבל מ-2002 הם מתרגלים.

אבירם דהרי: רני, נכון?

רני פינצי: אתה רוצה שאני אגיב?

אבירם דהרי: כן.

אבירם דהרי: אני רוצה שתגיב.

אבירם דהרי: הנוסחה המוחלת מגדיש עובדת מ-2002 והנוסחה המכילה התאמה, כל שנה 5 אחוזים התאמה.

רני פינצי: נוסחת גדיש מוחלת מ-2004 ואחרי שש שנים תעבור מסוארי לגדיש.

רני פינצי: מה לעשות ש-6 שנים הסתיימו ב-2010.

אבירם דהרי: זה בדיוק מה שאני אומר.

אבירם דהרי: אני אומר שש שנים עושים את ההתאמות האלה.

אבירם דהרי: אתה אומר בדיוק את מה שאני אומר.

אבירם דהרי: הם אומרים שייתנו לנו זמן להתרגל, אבל שש שנים מתרגלים.

אבירם דהרי: אף פעם לא הרגילו אף אחד אלא תמיד עשו את אותו הדבר.

קריאה: אתה בעדנו או נגדנו?

אבירם דהרי: אני בעדכם אבל תבינו מה אתם רוצים.

אבירם דהרי: אתם כל היום אכלתם טוב על חשבוננו.

אבירם דהרי: אתה אכלת טוב על חשבוננו וכל יתר הערים אכלו על חשבוננו כי אני הייתי צריך לקבל יותר.

דוד בוסקילה: אתה מזכיר לי יהודים בגלות עם ההתנהלות שלך.

דוד בוסקילה: אתה תקבל 100 אחוזים ואני אקבל 60 אחוזים?

אבירם דהרי: אני לא מקבל 100 אחוזים.

אבירם דהרי: אני רוצה שמדינת ישראל תיתן שוויון מלא.

אבירם דהרי: מה שקבעו, לא איכפת לי הנוסחה.

אבירם דהרי: אני מסכים לנוסחת סוציו-אקונומי או לא, אבל לא יתכן שלא יהיה שוויון.

אבירם דהרי: לא יקרה שמישהו יקבל 100 אחוזים ואתה תקבל פחות אלא להפך, אני מבקש העדפה מתקנת.

אבירם דהרי: זה מה שביקשתי ועשיתי את כל החישובים כך שכולם מתחלקים.

אבירם דהרי: אל תיפלו למלכודת של הנוסחה.

אבירם דהרי: לכם מגיעים 100 אחוזים ממה שכתוב.

דוד בוסקילה: אני צריך אחר כך שעה כדי שתסביר לי מה שאמרת כי לא הבנתי כלום.

מירי רגב: אני הבנתי מה אתה אומר.

אבירם דהרי: אני עושה את העבודה הזאת שש ושבע שנים.

דוד בוסקילה: אבל אתה לא עושה אותה טוב.

אבירם דהרי: רני פינצי, תגיד לו איך אני עושה את העבודה.

אבירם דהרי: אני הבאתי אותם לבית משפט כדי שהם יביאו לי את הנתונים.

אבירם דהרי: אני עושה לך את העבודה קלה.

אבירם דהרי: לא תצטרך לחשוב.

אבירם דהרי: עשית את הנוסחה, נותן הוראה למחשב, הכסף נכנס.

אבירם דהרי: לא 60, לא 70, לא 90, לא ימינה ולא שמאלה.

מירי רגב: הבנו.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: אני רוצה לקבל את התייחסות משרד הפנים, אם יש לך מה לומר אחרי הסבב הזה, התייחסות של משרד התעשייה, התייחסות של משרד האוצר ולאחר מכן נגיע לסיכומים.

אריה מצליח: הדיון הזה התפתח כאן לכל מיני כיוונים.

אריה מצליח: אני חושב שיש כאן שלוש נקודות שכדאי לתת עליהן את הדעת ושלושתן עלו בדיון כאן כחוט השני.

אריה מצליח: דבר ראשון, הבעיה המרכזית להערכתי היא בעיית גודל מענק האיזון.

אריה מצליח: אסור לשכוח ולא להימשך לדיונים על דברים שלדעתי בסופו של דבר הם איזוטרים בתוצאה.

אבירם דהרי: נכון.

מירי רגב: את זה הבנו.

מירי רגב: על פי גודל מענק האיזון, בזה יעמדו.

אריה מצליח: הבעיה עם מענק האיזון, כמו שאמר ראש העיר קריית גת, מקדם ההקצאה הוא הבעיה שנגזרת מהבעיה של גודל מענק האיזון שכן המדינה מצד אחד מחשבת - ולא חשובה הנוסחה – כמה מגיע לכל הרשויות ובסוף היא מפעילה פקטור, ונכון אמר ראש העיר שהשנה זו השנה הראשונה מזה שש שנים שמופעל בין הרשויות פקטור אחיד של 80 אחוזים.

אבירם דהרי: 15 שנים או 20 שנים ולא שש שנים.

אריה מצליח: זה הדבר הראשון שאני אומר ואני מבקש מהבית הזה, וכולנו מבקשים כל הזמן, שבאמת תסייעו לנו לקדם את החוק.

מירי רגב: זה אחד הנושאים אותו נסכם כאן, שוועדת הכספים לקחה על עצמה את חוק מענקי האיזון וצרי להעלות אותו.

אריה מצליח: בעיניי זה הנושא בסדר עדיפות הכי גבוה בהקשר של מענק האיזון.

אריה מצליח: הדבר השני הוא נושא של שיטת ההקצאה.

אריה מצליח: כאן אני רוצה להדגים לכם מה לדעתי בכלל מקור הבעיה שמעורר כאן חלק גדול מהרשויות.

אריה מצליח: אגב, מי שהגיע לדיון הזה, כמובן אלה הם אלה שבהשוואה לשנה שעברה ירד להם המענק.

אריה מצליח: יש הרבה שעלה להם ואני אומר את זה למרות שאני מהשלטון המקומי.

אריה מצליח: שימו לב.

אריה מצליח: המספר בשנת 2009 בסך הכל הוא 2.4.

אריה מצליח: זה המספר שהוקצה בשנת 2009.

אריה מצליח: זה 2.1 ועוד 300.

אריה מצליח: 2.1 מחולק לפי נוסחת האיזון ועוד 300 חולקו לא לפי נוסחת האיזון.

אריה מצליח: השנה חולקו 2.4 ושתי המאיות האלה עדיין לא חולקו וזאת גם נקודה שאני מאוד אשמח אם הפרלמנט יעזור לנו לקבל את ה-200 הנוספים שהובטחו לנו.

מירי רגב: לא קיבלו אותם?

קריאה: 2.4 קיבלו.

אריה מצליח: 2.4 קיבלנו.

רני פינצי: יש התחייבות של שר האוצר ל-2.5 והוא ישתדל להגיע ל-2.6.

אריה מצליח: נכון מאוד.

מירי רגב: זאת אומרת שהוא צריך להוסיף את ה-200.

אריה מצליח: כן, בדיוק.

מירי רגב: אלה ה-200 שבעקבות זה בוחבוט מנע את השביתה.

רני פינצי: הוא התחייב ל-2.5.

אריה מצליח: ולגבי עוד 100, הוא יעשה מאמץ.

קריאה: המאמץ עוד לא הצליח.

רני פינצי: ועוד 100, הוא יעשה מאמץ.

רני פינצי: נכון להיום הקצו 2.4.

קריאה: זה הישג של השלטון המקומי.

אבירם דהרי: איזה הישג?

אבירם דהרי: כמה זה ה-100 אחוזים?

מירי רגב: הבנתי.

מירי רגב: אנחנו ממשיכים.

אריה מצליח: זאת אומרת, במעבר משנה לשנה משרד הפנים מקצה את הכסף בשיטה שונה.

אריה מצליח: הוא מחלק 2.4, את אותו סכום, אבל בשיטה שונה ולכן יש הרבה מאוד רשויות שיש להן ירידה גדולה מאוד במענק האיזון ויש כאן הרבה מאוד דוגמאות לכך.

אריה מצליח: הבאתי את הרשויות שקוצצו אבל יש גם כאלו שעלו.

אריה מצליח: שימו לב, סימנתי בצהוב את אלה שקוצצו במיוחד כמו קריית אתא – 58 אחוזים, נצרת עילית – 66 אחוזים.

אריה מצליח: יש כאן גם את המספרים בכל רשות ואלה קיצוצים מאוד מאוד גדולים.

חיים געש: עשית לי הנחה.

חיים געש: אותי קיצצו רק ב-49 אחוזים ולא סימנת אותי.

אריה מצליח: נכון.

אריה מצליח: מאחר שאני גם מכיר את נוסחת האיזון לא רע, הבעיה המרכזית היא באמת בשינוי שיטת החישוב ולא בסיפור של הסוציו-אקונומי שהוא מרגיז ומעצבן אבל זה לא הסיפור.

אריה מצליח: הסיפור של הסוציו-אקונומי, יש לנו כאן באמת רשימה של השינויים.

אריה מצליח: יש לנו משהו כמו 34 רשויות שהסוציו-אקונומי שלהן באמת עלה וזה משפיע על הנוסחה, אבל מנגד יש 22 רשויות כמדומני שהסוציו-אקונומי הלך בכיוון השני ובוודאי שזה משפיע גם על נוסחת האיזון.

אריה מצליח: אם אני בא לסכם את מה שמטריד אותי, קודם כל, הבעיה הראשונה היא מסגרת נמוכה מדיי של מענק האיזון והצורך לקבע ולהקצות מאה אחוזים מהנוסחה ולא שמונים אחוזים, לא שבעים אחוזים ולא חמישים אחוזים.

אריה מצליח: אגב, אני מתחבר למה שאמר ראש העיר קריית גת.

אריה מצליח: אני בהחלט חושב שההקצאה היא מקדם אחיד לכל הרשויות והיא בחזקת ערך ונכון להחזיק בה.

אריה מצליח: הדבר השני הוא חוסר היציבות בשיטת החלוקה של מענקי האיזון ואני תמיד אומר למשרד הפנים שישתדל לחלק 99 אחוזים מהמענק לפי הנוסחה ולא לחלק ידני.

אריה מצליח: כל דבר שמחלקים ידני, שנה לאחר מכן צריכים להסביר.

אריה מצליח: הדבר השלישי הוא שיש כאן שימוש יתר בכלל המדינה ולא רק במשרד הפנים – ונאמר כאן על ידי קודמיי – ואני חשוף לעבודה מול כל משרדי הממשלה.

אריה מצליח: כולם משתמשים במדד הסוציו-אקונומי בלי שהם מבינים כמה המדד הזה הוא בעייתי.

אריה מצליח: המדד הזה הוא בעייתי מאוד מאוד והוא מדד לא ליניארי ויש בו קיבוץ של שונויות.

אריה מצליח: אנחנו למדנו אותו בזמנו בוועדת שיינין וזה נושא מורכב מאוד, אבל משום מה לכולם מאוד נוח לקחת אותו.

אריה מצליח: כאשר משרד הרווחה למשל מעונין לחלק מחשבים לרשויות המקומיות, הוא הולך למדד הסוציו-אקונומי וזה לפני שהוא בכלל מבין מה הבעיה ואולי קודם צריך לבדוק מה באמת הצורך.

אריה מצליח: זאת אומרת, לכולם נוח להשתמש במדד הסוציו-אקונומי כי יש רשימה.

אריה מצליח: יעשה טוב משרד הפנים אם ימציא איזשהו משהו אחר שיהיה קל יותר להסביר אותו.

אריה מצליח: תודה.

קריאה: או יוסיף מרכיבים נוספים.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: אני מבקשת התייחסות המשרדים.

מירי רגב: בבקשה.

רני פינצי: אני מיד אתייחס לשלושת הנקודות שאריה העלה.

רני פינצי: צריך לזכור שעל כל שקל – אנחנו מקצים לכל מענק האיזון כל מה שיש בידינו, יותר מ-2.4 מיליון שקלים – מול הרשויות שיושבות כאן, יש רשויות אחרות שמקבלות יותר והמענק שלהן גדל יחסית לשנה שעברה.

רני פינצי: מה שירד מכאן, עבר לרשויות אחרות כמו בית ג'אן, בית שמש, דבוריה, ינוח ג'ת, צפת, מטה בנימין, עמק לוד, גליל תחתון, אורנית ויש עוד כמה וכמה רשויות.

רני פינצי: נזכור שזה משחק סכום אפס.

רני פינצי: המסגרת של מענק האיזון היא נמוכה מדיי ומשרד הפנים צועק את זה כבר שנים.

רני פינצי: דומני שכאשר עשו את הקיצוץ, מי שצעק יותר מכולם עד שהשלטון המקומי הצטרף אליו, היה משרד הפנים שאמר שהמסגרת נמוכה מדיי ויש להעלות את מענק האיזון לפחות כל עוד משתמשים בנוסחת גדיש.

אריה מצליח: אבל אותו משרד הצביע בעד.

רני פינצי: המסגרת של נוסחת גדיש היא 3 מיליארד שקלים.

רני פינצי: הפער הוא של 600 מיליון שקלים נכון להיום וראוי להחזיר אותם.

רני פינצי: שיטת החלוקה.

רני פינצי: בשנה שעברה, בתחילת השנה, התקציב המקורי של שנה שעברה היה 2 מיליארד שקלים למענקי האיזון ולכן משרד הפנים הקצה 2 מיליארד שקלים למענק האיזון.

רני פינצי: זה היה יחסית למענק של לפני שנתיים פער של 600 מיליון שקלים.

רני פינצי: על מנת למתן את השיפוע, להקצות את מעט הכסף שנתנו לנו, תקבלו קצת כסף כשיפוי, למתן את זה, מה שמשרד הפנים עשה - הוא נתן העדפה בהקצאת פחות כסף ליישובי הפריפריה ולרשויות עם סוציו-אקונומי נמוך.

רני פינצי: לכן הייתה השונות.

רני פינצי: אותו פער של 300 מיליון שקלים שראינו בגרף הקודם של אריה, הוקצה כדי לתקן עיוותים או למתן את הקיצוץ החד שנעשה במעבר מ-2008 ל-2009.

רני פינצי: אנחנו נשמח לתת רק לפי מענק האיזון ברגע שמענק האיזון יוכל לענות על הצרכים של הרשויות המקומיות.

רני פינצי: גם השנה, אם יהיו מאה מיליון שקלים או 200 מיליון שקלים, הסכום הזה טרם הוחלט איך הוא יוקצה.

רני פינצי: לא מן הנמנע שהדרישה של הרשויות, וחלק מהרשויות אפילו ביקשו את זה, שכאשר יקצו את אותם 100 מיליון שקלים נוספים, ניתן איזשהו שיפוי לרשויות שנפגעו הכי הרבה.

אבירם דהרי: למה?

אבירם דהרי: אני לא מבין.

אבירם דהרי: זה צריך להיות הפוך.

אבירם דהרי: אתה מבין למה זה צריך להיות הפוך?

אבירם דהרי: אתה דופק אותי עשר שנים ואתה אומר לי שאתה תמשיך לדפוק אותי כי אני רגיל לזה.

קריאה: הדיון הזה הוא לא על קריית גת.

קריאה: הדיון על קריית גת יתקיים בשבוע הבא.

אבירם דהרי: זה לא קשור לקריית גת.

רני פינצי: אני אומר שהייתה בקשה כזאת אבל עוד לא החלטנו.

מירי רגב: האם אתם מצטרפים לבקשה מראש הממשלה ומשר האוצר לעצור כרגע את ההחלטה של 2010?

רני פינצי: לא.

רני פינצי: אני לא יכול לעשות את זה.

מירי רגב: למה?

מירי רגב: אתה מייצג גם את הרשויות.

רני פינצי: אני מחויב היום להקצות את תקציב מענק האיזון על פי נוסחת גדיש בהתאם להחלטת הממשלה.

מירי רגב: את זה אני מבינה.

רני פינצי: נוסחת גדיש משתנה כל שנה.

רני פינצי: זאת נוסחה דינמית.

רני פינצי: השנה יש כאן קובץ של רשויות שנפגעו כתוצאה משינוי פרמטר אחד, אבל כל הזמן הנוסחה הזאת משתנה ואין רשות אחת שמקבלת את אותו סכום גם אם גובה המענק קבוע, והוא לא קבוע.

רני פינצי: המענק משתנה מדי שנה לשנה כי משתנים פרמטרים ברשויות וזה אחד הפרמטרים.

אבירם דהרי: הוא לא יכול לשנות.

אבירם דהרי: הוא יחטוף בג"ץ.

רני פינצי: אני מפנה את תשומת לב הוועדה שהיום יש בג"ץ פתוח כנגד הקצאת מענק האיזון, בג"ץ של תנועת עדאללה כבר שבע שנים.

רני פינצי: לא רק אבירם דהרי מסתכל על איך אני מקצה את מענק האיזון אלא גם בג"ץ ואנחנו מצליחים לעבור את כולם כי אנחנו מקצים אותו בסדר נכון לרגע זה.

רני פינצי: אכן יש שימוש יתר, ואומר את הסטטיסטיקאי הראשי וגם אני טוען את זה, בכלל משרדי הממשלה במדד הסוציו-אקונומי שמבטא את המצב של התושבים ולא של הרשות אבל אין כרגע בנמצא מדד אחר.

רני פינצי: משרד הפנים מוביל כרגע בנייה של מדד אחר שיוכל לבטא את מצבה של הרשות המקומית אבל הדבר הזה אורך זמן והוא לא בגדר פתרון פלא ואי אפשר להעביר אותו בעוד חודש.

רני פינצי: אני מקווה שב-2011 נוכל להביא את המדד הזה.

אבירם דהרי: הפתרון הוא רק הסעיף הראשון.

אבירם דהרי: תגדיל למאה אחוזים ואף אחד לא יבכה.

מירי רגב: משרד התעשייה.

אברהם אשבן: ליבת העבודה של המשרד, ליבת הכלים, אין בעצם כלי שמשתמש רק במדד הזה כמדד יחידי לחלוקה.

אברהם אשבן: אנחנו כמובן קשורים לדיון שמתקיים כאן, אבל הוא לא באמת בליבת העבודה שלנו.

אברהם אשבן: אני אמשיך את הדברים של רני פינצי ואומר לגבי מדדים נוספים.

אברהם אשבן: כיום, בחוק עידוד השקעות הון הנוכחי, משרד התעשייה באמת משתמש במדד הזה, אבל אני יכול לומר – ואני מניח שאתם מכירים – שקיימת ועדה של משרד האוצר, משרד התעשייה, המועצה הלאומית לכלכלה שדנה בשינוי בחוק.

אברהם אשבן: אני יודע שבין השאר הם מדברים גם על המדד הזה.

אברהם אשבן: זאת אומרת, אני מכניס כאן עוד כתובת שאפשר להפנות אליה את החשיבה הזאת.

אברהם אשבן: היום, במקריות מוחלטת, הייתה לי פגישה עם מישהו מהמועצה הלאומית לכלכלה ודיברנו על הנושא הזה של פרמטרים, איך בונים פרמטרים בנושא אחר, ואני יכול לומר שכבר היום אנחנו משתמשים במדד הפריפריה של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שזה עוד מדד.

רני פינצי: זה מדד שמשרד הפנים המציא כחלק מהמדדים לתקן את המדד.

רני פינצי: זה עוד מנדט של משרד הפנים.

בועז יוסף: שהוא לא משתמש בו.

קריאה: אבל יש משרדים שמשתמשים בו.

בועז יוסף: משרד הפנים לא משתמש בו.

רני פינצי: לא במענק האיזון כי הנוסחה קבועה.

אברהם אשבן: משרד התעשייה משתמש בו ואני יכול לתת דוגמה מאוד פשוטה כדי שהדברים לא יהיו בעלמא.

אברהם אשבן: לפני שלושה חודשים הוחלט על שדרוג אזורי תעשייה ותיקים בפריפריה.

אברהם אשבן: הייתה רשימה של פרמטרים ובאמת היה המדד שאנחנו מדברים עליו היום אבל היה גם מדד פריפריה.

אברהם אשבן: היו מקומות שם שיעור התעסוקה נמוך.

אברהם אשבן: כלומר, יש אין ספור פרמטרים שלנו.

אברהם אשבן: יש את ההסתכלות התמ"תית שמעניינת אותנו.

אברהם אשבן: הדיון הזה מאוד חשוב ואני אנסה להעביר את זה לאנשים הרלוונטיים במשרד.

אברהם אשבן: אני חושב שצריך להבהיר שכבר היום במשרד התעשייה אין כלי שהוא המדד היחידי שלו.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: משרד האוצר.

צחי דוד: דיברו מספיק על מענק האיזון ואני רוצה לדבר קצת על נושא המצ'ינג שהוזכר כאן ולא דיברנו בו.

מירי רגב: לא, דבר גם על מענק האיזון ולמה הוא לא מאה אחוזים.

צחי דוד: אני לא רפרנט פנים ולכן אני לא רוצה לדבר על מענק האיזון, ברשותך.

צחי דוד: אני אדבר על המצ'ינג שגם הוא נושא חשוב וכואב לרשויות.

צחי דוד: אני אעסוק בנושא המצ'ינג.

צחי דוד: הייתה עכשיו סנונית ראשונה של שינוי בשיעורי ההשתתפות של הרשויות במועצות הדתיות.

צחי דוד: נבנתה איזושהי נוסחה על ידי המשרד לשירותי דת בשיתוף שלנו כאשר אחד המדדים היה אותו מדד סוציו-אקונומי שעכשיו דיברנו בו.

צחי דוד: יתר המדדים היו גודל רשות, כן מענק איזון, לא מענק איזון, צרכני שירותי דת וכולי.

צחי דוד: במסגרת הזאת, מתוך 200 רשויות, משהו כמו עשרים או שלושים עלו מ-60 אחוזים השתתפות בתקציב המועצה הדתית ל-75 אחוזים ויתר הרשויות, כ-200 רשויות, ירדו מ-60 אחוזים ל-50 אחוזים, ל-35 אחוזים, ל-30 אחוזים, ל-25 אחוזים.

צחי דוד: אלמלא היה שם המדד הסוציו-אקונומי, אני בטוח שחלק מראשי הרשויות שיושבים כאן וראשי רשויות אחרים שלא נמצאים כאן, היו מאוד מאוכזבים מהשינוי.

אריה מצליח: זאת דוגמה מאוד רעה.

צחי דוד: המדד הוא לא מושלם.

אריה מצליח: זאת דוגמה מאוד רעה והיא בכלל לא קשורה לדיון הזה.

אריה מצליח: לשלטון המקומי יש הרבה מה לומר על העניין הזה.

אריה מצליח: יכולתם לפתור אותו בשלושים-ארבעים מיליון שקלים.

אבירם דהרי: יש רשויות שלא מרוצות.

אבירם דהרי: תקציבי המועצות הדתיות, העלו אותם.

אריה מצליח: למה זה קשור?

בועז יוסף: התשובה היא מעניינת, אבל היא לא לעניין.

אבירם דהרי: הייתי רוצה שתתייחס לכביש.

מירי רגב: הדוגמה הזאת ממחישה את האיוולת.

אריה מצליח: במקום להביא כסף ממשלתי לבעיה ממשלתית, נותנים לרשויות המקומיות.

אבירם דהרי: תתייחס לכביש.

אבירם דהרי: מי שאין לו שקל, מפסיד 9 שקלים.

צחי דוד: במקרה הזה, השימוש בסוציו-אקונומי עזר לרשויות.

צחי דוד: הוא לא מדד מושלם, אני לא נמצא כאן כדי להגן עליו, אני לא יצרתי אותו.

צחי דוד: השימוש בו, יכול להיות שיש שימוש יתר.

צחי דוד: אני יודע שבמקרה הזה חלק גדול מהרשויות מאוד נהנו ממנו וחלק מהרשויות פחות.

אריה מצליח: אתה בא לפתרון בעיה באופן לא נכון.

צחי דוד: אני בטוח שמצפה רמון לא מסכימה אתך וכך גם ערים נוספות

אריה מצליח: זה בכלל לא קשור.

אריה מצליח: יש לך שמונים רשויות שזועמות ובצדק.

אבירם דהרי: אני אשאל אותך שאלה.

אבירם דהרי: אם משרד התחבורה החליט להקים כיכר בעיר מסוימת, למה צריך דמי רצינות של העירייה?

אבירם דהרי: זה לא איזה תורם שהחליט להקים את הכיכר אלא זה משרד התחבורה.

אבירם דהרי: אם לאותה רשות אין את השקל הזה, את ה-10 אחוזים, היא מפסידה את ה-90 אחוזים.

אבירם דהרי: תן לה את ה-90 אחוזים ומה איכפת לך מה-10 אחוזים של המצ'ינג?

אבירם דהרי: תרצה העירייה, ממילא היא תוסיף כסף.

אבירם דהרי: אם היא לא תרצה, לא.

אבירם דהרי: מה שקורה הוא שה-90 אחוזים האלה נשארים במשרד התחבורה ומוסטים לעיר אחרת ואז התושבים הפסידו את ה-90 אחוזים האלה וזה הרבה כסף.

אבירם דהרי: זה נכון בכל התחומים ואני לא מדבר על תחבורה בלבד.

צחי דוד: אנחנו כאן בדיון על השימוש במדד הסוציו-אקונומי.

צחי דוד: יש בו עיוותים והוא לא מושלם.

צחי דוד: לרוב הוא משמש אותנו.

מירי רגב: אתה התחלת עם נושא המצ'ינג.

מירי רגב: אתה לא יכול לא להתייחס כאשר אין לך תשובה ולעבור לנושא אחר.

צחי דוד: אני אומר שהדיון כאן הוא על סוציו-אקונומי ואני מדבר על סוציו-אקונומי בהקשר של המצ'ינג.

אבירם דהרי: אין בעיה.

אבירם דהרי: תקבע לפי הסוציו-אקונומי אבל אל תתנה את זה במצ'ינג.

אבירם דהרי: תן לו רק 8 ולא 9, אבל אל תתנה את זה במצ'ינג של אותה רשות.

אבירם דהרי: אם היא לא הביאה, זאת בעיה שלה.

צחי דוד: הסוציו-אקונומי משרת את רוב הרשויות.

צחי דוד: הוא נותן איזושהי תמונת מצב והוא אובייקטיבי.

צחי דוד: הוא לא מושלם.

צחי דוד: אין מדד שהוא מושלם, אין בסטטיסטיקה מושלם.

מירי רגב: חברים, כמובן שנציגי המשרדים לצערי הם לא אלה שקובעים.

מירי רגב: אני הייתי רוצה לראות כאן נציגים שיכולים גם לקבל החלטות במשרד האוצר אבל לצערי קורה שתמיד הם שולחים את אותם אנשים שרק יכולים לתת את התשובה אותה הם באו לתת ובזה נגמר העניין.

מירי רגב: אין לי טענות אליך אלא יש לי טענות למנהלים הבכירים במשרד.

מירי רגב: אני רוצה לסכם את הדיון הזה ולומר כמה דברים.

מירי רגב: קודם כל, אני מבקשת שהרב גפני יקיים דיון במסגרת מליאת ועדת הכספים.

מירי רגב: לדיון הזה יוזמן שר הפנים ושר האוצר או ראש אגף התקציבים.

מירי רגב: אני חושבת שאנחנו כוועדה צריכים לעצור את ההחלטה.

מירי רגב: אני מקדמת בברכה את הרב גפני.

מירי רגב: בדיוק דיברנו עליך והנה אתה הגעת.

מירי רגב: שלום לך.

מירי רגב: דעו לכם שכל נושא שקשור לפריפריה, הרב גפני מרים את הכפפה, מקים ועדות לדון בנושאים השונים.

מירי רגב: אמרתי לכם ששר הפנים ביקש בהצעה לסדר להעלות את הנושא הזה לדיון בוועדת הפנים והוא לא רוצה שנביא את זה לוועדת הכספים.

מירי רגב: אני בכוונה הבאתי את הנושא לוועדת המשנה של ועדת הכספים, כדי שנעלה את זה למליאת הוועדה שהרב גפני יעמוד בראשה.

מירי רגב: הרב גפני, היה כאן דיון סוער.

מירי רגב: חייבים להעלות את הנושא למליאת ועדת הכספים.

משה גפני: נכנסתי רק לשתי דקות כדי שתתני לי הוראות ותאמרי לי מה לעשות.

מירי רגב: להעלות את הנושא לדיון במליאת ועדת הכספים.

מירי רגב: ברגע שהם העלו את המדרג של הסוציו-אקונומי בכמה ערים, בעצם הם קיצצו להם את התקציבים והם עשו את זה במהלך השנה.

מירי רגב: אני מציעה קודם כל לעצור את זה.

מירי רגב: גם חנות אתה לא יכול לנהל כאשר יש לך תקציב ל-2010 ופתאום אומרים לך באמצע השנה שמקצצים לך אותו.

מירי רגב: אם כן, קודם כל צריך לעצור את ההחלטה באמצע השנה על קיצוץ תקציבי כי הרי הם לא יכולים לעמוד בזה.

מירי רגב: הדבר השני הוא לבטל את הקשר בין מענקי איזון לסוציו-אקונומי.

מירי רגב: ברגע שאתה עושה את הקשר הזה, זה קשר רע.

משה גפני: קיבלתי את המכתב של מר בוחבוט ורציתי לדבר אתו כי אני לא כל כך מבין את זה.

משה גפני: אם הוא היה בא ואומר שהמצב הסוציו-אקונומי הוא לא המדד היחיד, אני מבין וזה גם נכון, אבל המצב הסוציו-אקונומי קודם כל יוצר את התשתית.

משה גפני: אתה יודע באמצעות המצב הסוציו-אקונומי של הישוב שהישוב הזה הוא כזה וכזה.

מירי רגב: אבל זה לא של הישוב אלא של האנשים.

מירי רגב: זה שכרגע באו מספר אנשים וקנו את דירות עמידר בהן הם התגוררו, זה לא אומר שלעיר יש קטר.

מירי רגב: בית שאן לדוגמה, אין לה שם שום קטר, לא מפעל, רוב האוכלוסייה שם לא יכולה לשלם את הארנונה, אתה מעלה לה את הסוציו-אקונומי, האנשים שם עשירים אבל העירייה ענייה ויש לה את אותן משימות.

משה גפני: לכן המצב הסוציו-אקונומי לא המדד היחיד.

מירי רגב: נכון.

משה גפני: אבל רוב הרשויות שמצבן הסוציו-אקונומי הוא נמוך, העירייה גם מתקשה לתפקד.

אבירם דהרי: מה שצריך עכשיו לעשות זה לעצור את זה ולהוריד לאלה.

משה גפני: מה המצב שלך?

אבירם דהרי: אנחנו צריכים לקבל מאה אחוזים מהנוסחה.

אבירם דהרי: יש נוסחה, צריך לקבל מאה אחוזים.

מירי רגב: הוא לא מדבר על הסוציו-אקונומי.

אבירם דהרי: אין קשר אם זה סוציו-אקונומי או לא.

אבירם דהרי: קודם כל, קבעתם במדינת ישראל נוסחה, תנו את הכסף, את ה-100 אחוזים.

מירי רגב: הדבר הנוסף שצריך לעשות הוא לקדם את חוק מענקי האיזון שאתה הבאת אותו.

מירי רגב: ברגע שיהיה בבסיס חוק מענקי איזון, הוא מקבל על פי נוסחת גדיש ואל תורידו לו את זה.

מירי רגב: זה המאה אחוזים שהוא מקבל וכך קבעו.

מירי רגב: גם אם יקבלו שבעים אחוזים, לא משנה, מה שהוא צריך לקבל, הוא יקבל ולא יורידו לו את זה.

מירי רגב: צריך לדבר עם שר האוצר שהבטיח להעלות את הסכום ל-2.6.

מירי רגב: הוא עצר את השביתה של בוחבוט והבטיח להעלות ל-2.6 אבל הוא לא העלה.

משה גפני: הוא העלה ל-2.4.

משה גפני: עובדתית הוא העלה ל-2.4.

מירי רגב: אבל מ-2.4 הוא היה אמור להעלות ל-2.6.

מירי רגב: בגלל זה הפסיקו את השביתה.

משה גפני: הוא העלה ל-2.4.

אריה מצליח: 2.4, זה מה שהיה בשנה שעברה.

משה גפני: אני באתי לשם.

משה גפני: ישב ראש הממשלה, שר האוצר, חולדאי, מרים פיירברג ועוד אנשי מרכז השלטון המקומי ובוחבוט.

משה גפני: אני הצעתי והם קיבלו את ההצעה שלי, ש-2.4 יעבירו מיד כי אי אפשר שיהיה פחות ממה שהיה בשנה שעברה, וזאת גם הייתה התחייבות שאני קיבלתי משר האוצר עת אושר התקציב, 100 מיליון שקלים נוספים יועברו כמעט מיידית.

שלמה דולברג: תוך שלושה חודשים.

שלמה דולברג: הם כבר עברו.

משה גפני: ההצעה שלי הייתה חודשיים.

משה גפני: 100 מיליון שקלים נוספים יועברו גם הם וגם זאת הייתה התחייבות אבל הסכום הזה עדיין לא עבר.

משה גפני: השלטון המקומי לא התנגד לזה.

משה גפני: הוא אמר שמספיק שיש התחייבות שעובדים על 2.6.

שלמה דולברג: לגבי ה-100 מיליון הנוספים, הייתה התחייבות חלקית.

שלמה דולברג: נאמר שייעשה מאמץ.

משה גפני: יש התחייבות.

משה גפני: אני אומר לך התחייבות ש-100 מיליון יועברו.

משה גפני: הנוסחה היא ייעשה מאמץ, אבל כאשר אני שאלתי אם אני יכול ללכת עם זה למכולת, אמרו לי כן.

משה גפני: זאת אומרת, ה-100 מיליון שקלים יועברו.

משה גפני: לשלטון המקומי זה הספיק אבל זה הספיק על מנת שב-2011 נתחיל מ-2.6.

אבי נעים: הרב גפני, לוחצים עלינו מהמכולת.

אבי נעים: אנחנו כבר חצי שנה עברנו ב-2010.

אבי נעים: הספקים מתקשרים ואני מבקש שתעשו מאמץ שאת ה-200 מיליון שקלים האלה יעבירו לרשויות.

משה גפני: יש הסכמה לגבי העניין הזה.

משה גפני: אני אעשה מאמץ אבל יש הסכמה.

אבי נעים: חצי שנה מהשנה הקלנדרית כבר עברה.

מירי רגב: מר בוסקילה, אני מבקשת ממך, אני יודעת שאתה הצהרת כאן שביום חמישי אתה הולך לקיים ישיבת חירום ואתם רוצים לצאת להפגנה.

משה גפני: על מה?

מירי רגב: על הקיצוץ בסוציו-אקונומי.

משה גפני: על מתי אתם מדברים על קיום ההפגנה?

מירי רגב: ביקשתי אותו לדחות את זה עד לדיון שאתה תקיים במליאת ועדת הכספים.

מירי רגב: תרכז את האנשים שלך ותמתין עם זה.

מירי רגב: נקיים דיון במליאת ועדת הכספים ונראה מה הרב גפני יחליט.

משה גפני: אתם עושים הפגנה, והחלטתם כבר על הפגנה ועל שביתה, אבל אתם בכל זאת עוד מחכים עד שיתקיים דיון במליאת ועדת הכספים.

משה גפני: זה הנוסח.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: אז נראה מה קורה.

מירי רגב: זה גם בעיקר לפני התקציב.

משה גפני: לא לפני התקציב.

משה גפני: עכשיו.

משה גפני: בשבועות האלה.

מירי רגב: בוא נתחיל לראות מה אנחנו עושים בעניין הזה.

מירי רגב: תודה רבה לכם.

מירי רגב: תודה לך הרב גפני.