ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 46, 2010-05-11 10:00

מאיר שטרית: בוקר טוב.

מאיר שטרית: ברוכים הבאים.

מאיר שטרית: אני פותח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה.

מאיר שטרית: נושא הישיבה היום הוא תקנות חתימה אלקטרונית (חתימה אלקטרונית מאובטחת, מערכות חומרה ותוכנה ובדיקת בקשות) (תיקון), התש"ע-2010.

הילה דוידוביץ: אנחנו מבקשים לתקן את תקנות חתימה אלקטרונית כך שיתאפשר למבקש להנפיק חתימה אלקטרונית מאושרת, זאת אומרת, תעודה אלקטרונית, מספר חלופות לצורך הזדהות מול הגורם המאשר, לעומת המספר המצומצם של החלופות שקיימות כיום בתקנה 10 לתקנות חתימה אלקטרונית.

הילה דוידוביץ: הצורך בתקנות התעורר בעקבות פניות רבות שקיבלנו לאחרונה, במיוחד לאחר הפרוייקט של רשות המסים שהעלה את מספר המבקשים להנפיק את התעודות האלקטרוניות.

הילה דוידוביץ: אנשים נתקלו בכך שאין להם לא דרכון ולא רשיון נהיגה ולמעשה הם נתקלו בקושי להנפיק את התעודה האלקטרונית ולמלא את המוטל עליהם לפי הדין.

הילה דוידוביץ: מכאן בא הצורך לספק להם עוד מספר חלופות, כמובן כל זאת מבלי לפגוע באמינות של הזיהוי ובאבטחת הזהות של המבקש.

הילה דוידוביץ: כאמור, מכאן התעורר הצורך ואנחנו מבקשים לתקן את התקנות בהתאם.

מאיר שטרית: מה אתם מציעים בתקנות?

מאיר שטרית: מה התיקון המוצע?

מאיר שטרית: בעיקרון מה אתם מחדשים באמצעי הזיהוי?

הילה דוידוביץ: כיום התקנות קובעות שהמבקש להנפיק תעודה אלקטרונית צריך להציג תעודת זהות וכן דרכון ישראלי או רשיון נהיגה, ועל פי הנחיית הרשם על התעודות האלו צריך להתווסף מידע מן המרשם.

הילה דוידוביץ: אנחנו בעצם מבקשים להוסיף לדוגמה אפשרות של הצגת מסמך מזהה שהונפק על ידי רשות ציבורית והרשם אישר אותו לצורך העניין.

מאיר שטרית: מה למשל?

מאיר שטרית: תני דוגמה.

מאיר שטרית: תעודת חוגר?

הילה דוידוביץ: זה סעיף אחר.

הילה דוידוביץ: אנחנו ראינו לנגד עינינו למשל רשיון של עורך דין, רשיון של רואה חשבון.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אמרתי לכם שרואה חשבון לא ממש נכנס להגדרה.

מאיר שטרית: למה רשיון משמש לזיהוי?

הילה דוידוביץ: אנחנו רואים באותו סוג של מסמך שהונפק על ידי רשות ציבורית.

הילה דוידוביץ: בעיקרון ראינו לנגד עינינו מסמך שהונפק לאחר שבוצע איזשהו אלמנט של זיהוי.

הילה דוידוביץ: הרשם צריך לאשר את אותו סוג של תעודה.

הילה דוידוביץ: זאת אומרת, זאת לא כל תעודה שהונפקה על ידי רשות ציבורית.

הילה דוידוביץ: קודם כל, נדרש שתהיה תמונה, מספר תעודת זהות, ואישור של הרשם לאותו סוג של תעודה.

הילה דוידוביץ: הרשם מתכנן בד בבד עם התקנות להוציא רשימה של סוגי מסמכים כאלו.

הילה דוידוביץ: אנחנו פשוט רוצים להוסיף כאן עוד אלטרנטיבה וזה מה שראינו לנגד עינינו.

הילה דוידוביץ: למשל, עוד איזשהו מסמך שרשות מקומית הנפיקה או הכנסת.

הילה דוידוביץ: אני רוצה להזכיר שזה מתווסף לתעודת הזהות ולמידע מן המרשם.

מאיר שטרית: זה בנוסף לתעודות הקיימות היום.

הילה דוידוביץ: זה בנוסף.

מאיר שטרית: מה הואילו חכמים בתקנתם?

הילה דוידוביץ: היום מה שנדרש זאת תעודת זהות, דרכון או רשיון נהיגה.

מאיר שטרית: לא שלושתם ביחד.

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: שתי תעודות פלוס מידע מן המרשם.

הילה דוידוביץ: מבקשים רבים פנו אלינו ואמרו שאין להם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: היום זה או מידע מן המרשם.

הילה דוידוביץ: כן.

הילה דוידוביץ: או מידע מן המרשם, אבל ההנחיה של הרשם שניתנה בשנת 2003 אם אני לא טועה קובעת שהמידע מן המרשם הוא חובה.

מאיר שטרית: לרשם יש גישה למרשם התושבים.

הילה דוידוביץ: לא לרשם, לגורם המאשר.

מאיר שטרית: לגורם המאשר.

מאיר שטרית: יש לו גישה למרשם התושבים.

הילה דוידוביץ: כן.

מאיר שטרית: רק לפרטים הרלוונטיים.

הילה דוידוביץ: כן, לפרטים הקבועים כאן.

הילה דוידוביץ: פנו אלינו מבקשים רבים שאין להם לא רשיון נהיגה ולא דרכון.

מאיר שטרית: ולא תעודת זהות.

הילה דוידוביץ: לא, זה מתווסף לתעודת הזהות.

הילה דוידוביץ: צריך שתי תעודות – תעודת זהות פלוס דרכון או רשיון.

מאיר שטרית: תעודת זהות ומרשם, זה לא מספיק?

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: לפי התקנות זה לא מספיק.

מאיר שטרית: למה?

הילה דוידוביץ: כי אנחנו רוצים שתי תעודות פלוס מרשם.

יהונתן קלינגר: מה עם הדרישות שיהיו ביומטריות?

הילה דוידוביץ: רגע.

הילה דוידוביץ: תכף נגיע לזה.

מאיר שטרית: אני לא רואה בעיה.

מאיר שטרית: כאשר תהיה תעודה ביומטרית, לא צריך את כל זה.

יהונתן קלינגר: נכון.

הילה דוידוביץ: המטרה של התקנות האלה היא מאחר שהיום יש בעיה בשטח.

הילה דוידוביץ: אנחנו מדברים כאן על תקנות שייתנו פתרון מיידי שקיים בשטח כבר ממחר.

הילה דוידוביץ: זאת אומרת, אנחנו מקבלים מדי יום טלפונים ופניות של מבקשים שנתקעים כי אין להם רשיון ואין להם דרכון, וזה לא מצב מופרך.

הילה דוידוביץ: היום הגורם המאשר שולח אותם להנפיק דרכון וזה אומר עוד עלות ועוד טרטור.

הילה דוידוביץ: חשבנו להקל על כל התהליך ויש הרבה מבקשים בעקבות הפרוייקט של רשות המסים.

הילה דוידוביץ: זאת המטרה.

מאיר שטרית: יש בארץ אנשי עסקים שאף פעם לא נוסעים לחוץ לארץ.

הילה דוידוביץ: נכון.

יהונתן קלינגר: אפשר להכניס איזשהו חריג מתוך הכנה לתעודה הביומטרית?

הילה דוידוביץ: לא אנחנו לא רוצים.

יהונתן קלינגר: אפשר לומר שמי שיש לו תעודה ביומטרית, לא צריך מעבר לה.

מאיר שטרית: נכון.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא רוצים עכשיו להיכנס לעניין הזה של התעודה הביומטרית.

הילה דוידוביץ: קודם כל, נראה מתי זה יהיה.

הילה דוידוביץ: אנחנו רוצים עכשיו ליצור פתרון מיידי להיום, פתרון שיותאם למצב שקיים בשטח.

הילה דוידוביץ: כאשר נגיע לתעודות הביומטריות, נראה מתי הן יונפקו, נחשוב על זה.

הילה דוידוביץ: זה לא נושא פשוט, כל הגישה למאגר של הנתונים הביומטריים.

יהונתן קלינגר: אני לא מדבר על הגישה למאגר של הנתונים הביומטריים אלא אני מדבר על התעודה הביומטרית עצמה.

הילה דוידוביץ: רצינו שקודם כל הפרוייקט הזה יצא לפועל ואז נחשוב ונבחן את העניין.

הילה דוידוביץ: צריך לערב כאן את משרד הפנים ועוד גורמים רלוונטיים.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא רוצים להיכנס לשם בשלב זה.

הילה דוידוביץ: זה לא רלוונטי בשלב הנוכחי.

יהונתן קלינגר: יש מכרז, יש התחלה של פעולה.

הילה דוידוביץ: אנחנו כרגע לא רוצים להיכנס לנושא הזה של התעודות הביומטריות.

הילה דוידוביץ: אנחנו רוצים למצוא פתרון מיידי מעכשיו ולא להיכנס לנושא התעודות הביומטריות.

הילה דוידוביץ: בבוא היום ניתן את הדעת על זה ונראה אם זה ראוי.

יהונתן קלינגר: יש עם זה איזושהי בעיה קטנה ביישום של החוק הביומטרי.

יהונתן קלינגר: בחוק הביומטרי צריך להכניס או אפשר להכניס על התעודה חתימה אלקטרונית.

יהונתן קלינגר: אם אני בא ואני מזדהה מול משרד הפנים שהוא גורם שהוא הרבה יותר חשוב והרבה יותר חזק מאשר גורם מאשר, והוא מקבל את הזהות שלי בצורה מסוימת, והוא מנפיק לי תעודת זהות, יבואו ויאמרו שמאוד נחמד שהנפיקו לי תעודת זהות, אבל את החתימה האלקטרונית לא יכולים להנפיק לי על התעודה כי אני צריך ללכת ולהזדהות.

הילה דוידוביץ: תיקון מספר 2 – אין לי כאן את הנוסח – לא מטפל בזה.

יהונתן קלינגר: אני לא רוצה שישימו מכשולים בחלק של החתימה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לפי תיקון נוסף של החוק תהיה אפשרות לזה, קודם כל לעובדי מדינה ואחר כך גם לאזרחים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הגיוני שנטפל בזה בעתיד, כאשר הדברים יתחילו להתקיים.

יהונתן קלינגר: התשתית החוקית קיימת.

יהונתן קלינגר: זה שבפועל זה עוד לא יצא, זה משהו אחר.

הילה דוידוביץ: זה מה שחשוב, שבפועל יהיו לאנשים את התעודות.

הילה דוידוביץ: זה לא רלוונטי עכשיו אם אנשים מחזיקים את התעודות.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו מדברים על תקנות שהן מסמך מאוד תפעולי, עד שהדברים יזוזו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: החוק העיקרי כבר עבר ויש הגיון בהמתנה עם זה.

הילה דוידוביץ: זאת לא חקיקה ראשית שההליך הוא ארוך.

הילה דוידוביץ: בסך הכל יהיה צריך לחזור לוועדה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: תסבירי לגבי תעודת מעבר שהיא תעודה של מידע על מעמד יחסית יותר חלש.

מאיר שטרית: בתעודת מעבר אין תמונה.

הילה דוידוביץ: איציק גורדון מהרשות יגיע – הוא מתעכב בביטחון - והוא זה שערך את הבירור לגבי תעודת מעבר.

הילה דוידוביץ: לפי מה שהוא מסר לי, כן יש תמונה בתעודות מעבר.

הילה דוידוביץ: הוא יגיע ויוכל להסביר את העניין הזה אבל לפי הבירור שהוא ערך במשרד הפנים, יש תמונה בתעודות המעבר.

מאיר שטרית: אני מבין שאפשר למשל גם פנקס חוגר.

הילה דוידוביץ: כן.

מאיר שטרית: זה תופס.

הילה דוידוביץ: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לסעיף 4, אני רוצה לציין כבר עכשיו שסעיף 2(4), אנחנו נשנה את הניסוח שלו לפי הניסוח שעשינו בתיקון מספר 2.

הילה דוידוביץ: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו שינינו קצת את ההגדרות למסמך מזוהה שמונפק על ידי המדינה וזה אמור להיות תואם מבחינה ניסוחית.

מאיר שטרית: כרטיס של עובד מדינה ישמש מסמך זיהוי?

הילה דוידוביץ: כן, בנוסף לתעודה.

מאיר שטרית: תעודת עורך דין תשמש מסמך זיהוי?

הילה דוידוביץ: כן.

הילה דוידוביץ: תעודת עורך דין, רק אם הרשם יאשר לעניין זה, כי זה בפסקה (5).

נירה לאמעי-רכלבסקי: תהיתי לגבי התעודות שאנחנו מנפיקים לעובדי המדינה, שיש עליהם כבר חתימה אלקטרונית שלהם כעובד המדינה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הכוונה בסעיף הזה לאנשים שרוצים, בנוסף, כאנשים פרטיים, ללכת ולהנפיק לעצמם תעודה אלקטרונית עם חתימה מאושרת?

הילה דוידוביץ: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אז המסמך הזה כעובד המדינה יכול לעזור להם בזיהוי.

הילה דוידוביץ: כן אבל לא לכל עובדי המדינה כיום.

מאיר שטרית: יש עובדי מדינה שעושים עסקים במדינה, שהם עובדים במדינה מצד אחד ובחצי מהזמן עושים חוקים עבור המדינה, כמו למשל חוק התכנון.

יהונתן קלינגר: סעיף 6 בעצם אומר שגם כרטיס חבר מועדון בביי אנד בונוס יכול להיות.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו נגיע לזה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אולי איציק גורדון יסביר לגבי לתעודת מעבר.

יצחק גורדון: פניתי בעניין למשרד הפנים ולפי מה שהם בדקו, בתעודת מעבר יש תמונה.

מאיר שטרית: אם כן, צריך לכתוב תעודת מעבר עם תמונה.

יצחק גורדון: אין מניעה.

יצחק גורדון: עשינו את זה גם במסמכים אחרים.

הילה דוידוביץ: אם זה לא ברור, נוסיף.

יהונתן קלינגר: תעודה באמצעותה אפשר לזהות את האדם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: וכמובן שהיא בתוקף כי התוקף של התעודה הוא בדרך כלל לשנתיים.

הילה דוידוביץ: כן.

הילה דוידוביץ: את זה כתבנו ברישא, ובלבד שהם בתוקף: דרכון ישראלי, רשיון נהיגה.

מאיר שטרית: אני מציע שנתחיל לעבור על התקנות ואולי בדרך נעלה על משהו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בתוקף סמכותי לפי סעיף 24(א)(10) לחוק חתימה אלקטרונית, התשס"א-2001 (להלן – החוק) ובאישור ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת לפי סעיף 24(ב)(2) לחוק, אני מתקין תקנות אלה: 1.

נירה לאמעי-רכלבסקי: תיקון תקנה 1 בתקנה 1 לתקנות חתימה אלקטרונית (חתימה אלקטרונית מאובטחת, מערכות חומרה ותוכנה ובדיקת בקשות), התשס"ב-2001 (להלן – התקנות העיקריות), אחרי הגדרת "מבקש" יבוא: "מידע מן המרשם" – פרטים שהתקבלו לפי דרישת הרשם, ממרשם האוכלוסין במשרד הפנים (להלן – מרשם האוכלוסין), כולם או חלקם, מבין אלה: מספר זהות, שם משפחה ושם משפחה קודם, אם שונה, שם פרטי, שם האב, שם האם, שנת לידה, תאריך הנפקת תעודה אחרון, סיבת הנפקת התעודה, מען נוכחי, אם ישנם, סטטוס פטירה ותאריך פטירה".

מאיר שטרית: מה זה סטטוס פטירה?

יצחק גורדון: כדי לבדוק שהוא לא נפטר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: 2.

נירה לאמעי-רכלבסקי: תיקון תקנה 10 בתקנה 10(2) לתקנות העיקריות – (1) ברישא, במקום "יאמת" יבוא "יבדוק".

נירה לאמעי-רכלבסקי: (2) במקום פסקת משנה (א) יבוא: "(א) ביחיד שהוא תושב ישראל – על פי תעודת זהות וכן מידע מן המרשם, וכן אחד מן המסמכים המזהים האלה, ובלבד שהם בתוקף".

נירה לאמעי-רכלבסקי: (1) דרכון ישראלי.

נירה לאמעי-רכלבסקי: (2) רשיון נהיגה ישראלי עם תמונה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: (3) תעודת מעבר, כהגדרתה בחוק הדרכונים, התשי"ב-1952".

מאיר שטרית: בחוק המקורי, מה כתוב היום בפסקת משנה (א)?

מאיר שטרית: יחיד שהוא תושב ישראל, על פי תעודת זהות וכן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: פלוס דרכון או רשיון או מידע ממרשם האוכלוסין.

מאיר שטרית: מה זה מחליף?

מאיר שטרית: יבוא דרכון ישראלי, רשיון נהיגה, תעודת מעבר, בתור מה?

נירה לאמעי-רכלבסקי: בתור תוספת על תעודת זהות ומרשם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כאן אנחנו קובעים את המרשם כחובה ביחד עם תעודת זהות ואז הם עשו סדר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הרעיון הוא מה שמוסיפים כאן, שאפשר לא רק פלוס דרכון או רשיון.

מאיר שטרית: אני חושב שדרכון פלוס מרשם זה מספיק.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא.

נירה לאמעי-רכלבסקי: חייבים תעודת זהות, חייבים מרשם.

הילה דוידוביץ: הכלל הוא שתי תעודות ומרשם כאשר אחת משתי התעודות חייבת להיות תעודת זהות.

מאיר שטרית: את אומרת שיש כאלה שאין להם תעודת זהות.

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: תעודת זהות יש.

הילה דוידוביץ: יש כאלה שאין להם דרכון או רשיון.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אז אנחנו מוסיפים כאן עוד רשימה כמו תעודת מעבר.

מאיר שטרית: תעודה של פלסטינים ממזרח ירושלים היא תעודת זהות?

מאיר שטרית: יש להם תעודות שונות.

אבי נגר: למיטב זיכרוני, כאשר אנחנו היינו גורם מאשר, תעודה כתומה נחשבה תעודת זהות.

מאיר שטרית: תעודה ישראלית.

מאיר שטרית: אני שואל לגבי תעודה כתומה.

יצחק גורדון: אני אוודא שהתעודה נחשבת תעודת זהות לצורך העניין.

יצחק גורדון: אני חושב שכן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו מדברים כאן על יחיד שהוא תושב ישראל.

יצחק גורדון: אני חושב שכן, אבל אני אוודא את זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: למיטב זיכרוני, תעודת זהות לא מוגדרת בתקנות דווקא כתעודת זהות ישראלית.

הילה דוידוביץ: נכון.

מאיר שטרית: אפשר עם תעודת זהות פלסטינית?

נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא מוגדרת תעודת זהות דווקא כתעודת זהות כחולה.

מאיר שטרית: יכול פלסטיני להירשם במרשם כדי להוציא חתימה אלקטרונית בישראל?

אבי נגר: לא, כי אז אני לא יכול לאמת אותו במרשם.

אבי נגר: אין לנו דרך לאמת אותו במרשם.

מאיר שטרית: אתה תתפלא, אבל דווקא מרשם האוכלוסין של הפלסטינים נמצא אצלנו ולא אצלם.

אבי נגר: אבל זה לא מרשם האוכלוסין במשרד הפנים.

מאיר שטרית: בסדר, אבל הוא נמצא אצלנו ולא אצלם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני לא בטוחה שתושב בשטחים מסוימים נחשב תושב ישראל.

מאיר שטרית: הוא לא תושב אבל יש כאלה שהם כן תושבי ישראל.

מאיר שטרית: כל תושבי מזרח ירושלים ונספחיהם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: נכון.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה אזור C.

יצחק גורדון: אנחנו לא החלפנו את יתר הסעיפים.

יצחק גורדון: ב-10(2) הקיים יש סעיפים (ב), (ג) ו-(ד).

יצחק גורדון: יש ביחיד שהוא תושב חוץ על פי דרכון חוץ או תעודת מסע או תעודת זהות.

יצחק גורדון: אם כן, יש חלופות.

מאיר שטרית: זאת אומרת, אדם שהוא תושב חוץ כן יכול להוציא חתימה אלקטרונית.

יצחק גורדון: כן.

יצחק גורדון: זה קיים כיום.

יצחק גורדון: לא נגענו בזה.

מאיר שטרית: אולי הוא פלסטיני.

מאיר שטרית: גם הוא תושב חוץ.

יצחק גורדון: בזה לא נגענו.

יצחק גורדון: זה לא נכנס.

מאיר שטרית: יש פלסטינים שיש להם עסקים עם ישראל.

מאיר שטרית: בגדה למשל יש הרבה פלסטינים שעובדים עם ישראל.

מאיר שטרית: אני מניח שאם פלסטיני רוצה להעביר כסף או לקבל כסף באמצעות חתימה מאושרת, אולי הוא גם ירצה חתימה אלקטרונית.

יצחק גורדון: זה קיים ב-10(2).

אבי נגר: היו לנו גם מקרים של אזרחי חוץ באירופה שהיו צריכים לדווח לרשות לניירות ערך.

מאיר שטרית: אם כן, תעודת זהות חייבת פלוס אחת מהתעודות האלה, דרכון ישראלי, רשיון נהיגה ישראלי עם תמונה, או תעודת מעבר לפי חוק הדרכונים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, צריך שתי תעודות פלוס מרשם.

הילה דוידוביץ: כן.

הילה דוידוביץ: יש עוד חלופות שנראה אותן בהמשך.

נירה לאמעי-רכלבסקי: (4) מסמך מזהה שמונפק על ידי המדינה לעובד המדינה או למי שמועסק על ידה או ממלא תפקיד מטעמה או שממלא תפקיד על פי דין, לצורך ביצוע עבודתו או תפקידו כאמור, ובלבד שהמסמך נושא תמונה של המבקש ואת מספר הזהות שלו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לעניין זה, "עובד המדינה " – לרבות חייל, שוטר, סוהר וכל נושא משרה או בעל תפקיד על פי חיקוק במוסד ממוסדות המדינה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זאת הגדרה שתואמת את הצעת חוק חתימה אלקטרונית, תיקון 2 שהממשלה הביאה ואנחנו שינינו אותה כאן בוועדה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו נשנה את זה לאותו נוסח.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לצורך העניין, אני יכולה להקריא את זה: "מסמך מזהה שמונפק בידי המדינה לעובד המדינה, למי שממלא תפקיד או נושא משרה מטעמה, או במוסד ממוסדות המדינה או למי שממלא תפקיד על פי דין לצורך ביצוע עבודתו או תפקידו כאמור.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לעניין זה – "עובד המדינה", לרבות חייל כהגדרתו בחוק השיפוט הצבאי, שוטר וסוהר".

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא בטוח שניקח את "הגדרתו בחוק השיפוט הצבאי כי אולי זה מצמצם".

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מקריאה את ההגדרה המתוקנת מסעיף 21 להצעת חוק חתימה אלקטרונית אותה אנחנו עומדים להניח.

הילה דוידוביץ: הוספת את המשפט "ובלבד שהמסמך נושא תמונה"?

נירה לאמעי-רכלבסקי: הסיומת כמובן תהיה: "ובלבד שהמסמך נושא תמונה של המבקש ואת מספר הזהות שלו".

יאיר רובין: תעודת חייל במילואים כלולה בתוך ההגדרה הזאת?

נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הרעיון הוא שהיא תהיה כלולה.

הילה דוידוביץ: אם כן, אנחנו אומרים חייל, בלי הפניה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני צריכה לבדוק את כל החלופות.

הילה דוידוביץ: אבל הכוונה ברורה, שזה חייל במובן הרחב.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: חייל במובן הרחב.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הבעיה הייתה עם אזרח עובד צה"ל, לגביו לא היינו בטוחים.

אריאל כהן: מה הכוונה למוסדות מדינה?

אריאל כהן: האם מי שממומן על ידי המדינה כמו מוסדות להשכלה גבוהה שממומנות על ידי ות"ת שמנפיקות תעודת עובד?

אריאל כהן: האם גם מוסדות להשכלה גבוהה בתוך זה?

אריאל כהן: או כל המכללות?

מאיר שטרית: תעודה של עובד רשות שדות תעופה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בזמנו, בחוק חתימה אלקטרונית הגישה הייתה גישה רחבה.

הילה דוידוביץ: אני חושבת שזה ייחשב בפסקה (5).

מאיר שטרית: חבר מרכז ליכוד.

יצחק גורדון: ב-(5) וב-(6) יש אפשרויות של תעודות מזהות נוספות שאישר הרשם אחרי שבדק שהזיהוי שלהן הוא רציני.

מאיר שטרית: למה צריך להרחיב כל כך?

יצחק גורדון: בעקבות הסיטואציה בעיקר בהקשר של רשות המסים שעכשיו יש חובת דיווח מקוון למע"מ, התקבלו פניות של גורמים שונים.

מאיר שטרית: תזיזו את התקנות של התעודות הביומטריות ובזה תפתרו את כל הבעיה.

מאיר שטרית: אתם לא עומדים בחוק.

מאיר שטרית: אתה יודע שלפי החוק כבר מזמן עבר זמן הגשת התקנות.

נירה לאמעי-רכלבסקי: במרץ הייתם צריכים להתחיל להגיש את התקנות הראשונות לגבי כל הפונקציונרים שאמורים להתניע את החוק.

מאיר שטרית: עד היום התקנות לא אושרו.

יצחק גורדון: אלה תקנות של משרד הפנים כמדומני.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: גם של משרד המשפטים.

מאיר שטרית: חשבתי שאנחנו באותה מדינה.

יצחק גורדון: אני לא יודע.

יצחק גורדון: אני צריך לבדוק.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא הגורמים האמונים על זה.

מאיר שטרית: אני חושב שזה לא נאה ולא יאה שממשלה לא עומדת בלוח הזמנים שהיא קובעת לעצמה בחקיקה.

יצחק גורדון: אכן.

יצחק גורדון: בכל מקרה, עד שיהיה התהליך הביומטרי, התקנות האלה הן סוג של פלסטר, זה פתרון מיידי.

מאיר שטרית: אני שואל אם אתם לא מרחיבים מדיי.

מאיר שטרית: כאן אתה נותן אפשרות די רחבה.

מאיר שטרית: כל מסמך שהמדינה מנפיקה, כל מסמך לפי דין.

מאיר שטרית: למה אתה צריך עוד להוסיף מסמך מזהה מסוג אחר שאישר הרשם?

מאיר שטרית: למה צריך בסעיף 6 לומר את זה?

יהונתן קלינגר: אני מפחד מכרטיסי קופת חולים או דברים כאלה.

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: הרשם הוא לא קל דעת.

יהונתן קלינגר: נכון, הוא לא קל דעת.

יצחק גורדון: הרעיון היה שהרשם בכל זאת את (5) ו-(6) מאשר כי הוא באמת בודק שהליכי הזיהוי הם רציניים.

יצחק גורדון: את (5) ו-(6), לא כל רשות ציבורית אלא הוא בודק שזה באמת רציני.

מאיר שטרית: לא, ב-(6) זה לא מוגבל בכלל.

יצחק גורדון: לא, (6) זה מסמך מזהה מסוג אחר שאישר הרשם.

הילה דוידוביץ: מטעמים שיירשמו.

יצחק גורדון: מטעמים שיירשמו.

יהונתן קלינגר: בסדר, אבל גם אז אני הייתי אומר – ושוב, מקשים עלי כאשר באים לאמת את הזהות שלי וחבל לי בתור עוסק – שאת מסמך המזהה האחר תיקחו רק אם אין לי דרכון או אם אין לי תעודת זהות.

יהונתן קלינגר: נניח אישרתם ואמרתם קופת חולים לאומית.

יהונתן קלינגר: אנחנו מאמינים בקופת חולים לאומית.

יהונתן קלינגר: יש לי דרכון בבית, יש לי רשיון נהיגה, יש לי רשיון ירי ויש לי רשיון עורך דין, אבל יש לי גם תעודת קופת חולים.

יהונתן קלינגר: אני אבוא אליכם רק עם תעודת הזהות ותעודת קופת חולים, כאשר ברור שתהליך הזיהוי של קופת חולים – ואני לא בא להשמיץ את קופת חולים אלא אני נותן אותה כדוגמה – הוא פחות טוב משל רשויות אחרות.

הילה דוידוביץ: יכול להיות שהרשם לא יאשר.

יצחק גורדון: אפשר לעשות את זה כמו שעשינו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אדם יצהיר שאין לו דרכון ורשיון נהיגה, אז הוא יעבור הלאה למסמכים החלשים יותר.

קריאה: לא צריך להצהיר.

קריאה: זה מופיע.

יצחק גורדון: לא, זה ב-(7).

נירה לאמעי-רכלבסקי: הם לא רואים את זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הם רואים רק את המרשם ואני לא בטוחה שהם רואים במרשם אם יש לו רשיון נהיגה או לא.

יהונתן קלינגר: זה גם לא משנה.

יהונתן קלינגר: כאן כתוב "וכן אחד".

מאיר שטרית: אם אני מבין נכון את התקנות, מה שכתוב כאן זה תעודת זהות פלוס תעודה אחרת.

מאיר שטרית: הוא לא חייב להצהיר שום דבר.

מאיר שטרית: הוא יכול לבוא עם תעודת זהות פלוס כל תעודה שהרשם אישר, גם אם יש לו דרכון ורשיון נהיגה.

הילה דוידוביץ: ברירת המחדל היא תעודת זהות פלוס דרכון או רשיון נהיגה.

הילה דוידוביץ: ככל שאין דבר כזה, אז לעבור לאפשרויות אחרות.

אבי נגר: לא נוכל לבדוק את זה.

יהונתן קלינגר: אתם לא אמורים לבדוק את זה.

אבי נגר: אנחנו לא נוכל לבדוק את זה.

יהונתן קלינגר: אבל הוא יביא לך הצהרה.

אבי נגר: אין כאן משמעות למדרג כי לנו אין כל יכולת לבדוק את זה.

אבי נגר: הוא יבוא עם תעודת זהות וכל תעודה אחרת שאתם מאשרים, אבל זה שיש לו דרכון בבית, אני לא יודע על כך.

יצחק גורדון: הוא צריך למלא תצהיר.

הילה דוידוביץ: הוא ממלא תצהיר שאין לו דרכון ומוזהר על פי דין.

יהונתן קלינגר: בתצהיר אתה יכול גם לשלול לו את התעודה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: גם דרכון אתה לא יכול לראות במרשם כאשר אתה נכנס אליו?

אבי נגר: לא.

נירה לאמעי-רכלבסקי: עדיין יש כוח לתצהיר על פי דין.

מאיר שטרית: זה נכון לעבוד כל כך רחב?

מאיר שטרית: אולי כדאי להגביל, לבטל את 6 ו-7 ולהסתפק ב-5?

יהונתן קלינגר: לא.

יהונתן קלינגר: 7 דווקא חשוב.

מאיר שטרית: אני מדבר על 6.

מאיר שטרית: כל מסמך אחר שיאשר הרשם.

מאיר שטרית: אולי אפשר לוותר על זה.

יהונתן קלינגר: תמיד אפשר להוסיף את זה בתקנה.

מאיר שטרית: אני מציע לעשות בהדרגה.

מאיר שטרית: תוותר על סעיף 6, לא לתת אפשרות לרשם לאשר כל מסמך, נלך עם שלב אחד.

מאיר שטרית: אם תחשבו שיש בעיה וזה לא פותר את הבעיות שנתקלתם בהן, תחזרו לוועדה ונתקן את זה עוד פעם.

יצחק גורדון: הסיבה שהלכנו לכל התיקון הזה היא שנתקלנו בבעיה אמיתית שאנשים מחויבים על פי דין, עוסקים חייבים על פי דין.

מאיר שטרית: אני פותח את הדלת אבל לא צריך לפתוח אותה לרווחה לכל הצדדים.

מאיר שטרית: זה נותן לך עכשיו אפשרות להשתמש בכל מסמך אחר מזהה ולא כל מסמך אחר שהרשם קבע.

יצחק גורדון: מטעמים שיירשמו.

יצחק גורדון: הוא בודק.

מאיר שטרית: כן, אבל יש לו שורה גדולה של מסמכים.

מאיר שטרית: כרטיס חייל, כרטיס שוטר, כרטיס סוהר וכולי.

יצחק גורדון: אני מביא דוגמאות שנתקלנו בהן למשל בציבור החרדי ממנו פנו עוסקים חרדים.

מאיר שטרית: אין להם תעודת זהות?

יצחק גורדון: יש להם תעודת זהות.

הילה דוידוביץ: אין להם דרכון.

יצחק גורדון: אין להם את התעודה הנוספת.

יצחק גורדון: לחייב אדם ללכת להוציא דרכון רק בשביל החתימה האלקטרונית, אנחנו לא רוצים.

מאיר שטרית: עם איזו תעודה הוא יבוא?

הילה דוידוביץ: הם באו עם תעודת זהות ושלחו אותה.

מאיר שטרית: איזה תעודה נוספת הם יביאו?

הילה דוידוביץ: לכן הכנסנו את פסקה (7).

מאיר שטרית: כרטיס תלמיד?

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: הרשם לא יאשר כרטיס תלמיד.

מאיר שטרית: אני שואל מה הוא כן יאשר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: על מה חשבתם למשל?

מאיר שטרית: תתייחס לסקטור החרדי קונקרטית.

מאיר שטרית: מה הוא יכול לאשר?

מאיר שטרית: שם באמת אתה לא יכול לזהות את האנשים.

מאיר שטרית: תראה את הבחירות.

יצחק גורדון: האופציה בפסקה (7) עוסקת בדיוק בעניין שאין תעודה אחרת ואז יש או אישור עורך דין שמכיר אותו או משהו אחר.

יצחק גורדון: אנחנו בהמשך נגיע לפסקה (7).

יהונתן קלינגר: איזה תעודות לדוגמה?

יצחק גורדון: רצינו להשאיר שיקול דעת לרשם דווקא בגלל שאנחנו לא יודעים עכשיו את כל סוגי התעודות.

יהונתן קלינגר: תאמרו לנו במה נתקלתם.

הילה דוידוביץ: הרשם ייתן פתרון לסיטואציות ספציפיות שהוא ייתקל בהן.

הילה דוידוביץ: אני חושבת שכן כדאי להשאיר את זה.

מאיר שטרית: מה רע בזה שהוא יוציא דרכון?

הילה דוידוביץ: זאת עלות כספית.

הילה דוידוביץ: הוא צריך למלא את המוטל עליו בדין.

מאיר שטרית: כמה עולה להוציא דרכון?

מאיר שטרית: 200 שקלים?

הילה דוידוביץ: אולי אפילו יותר.

הילה דוידוביץ: אני לא יודעת.

יהונתן קלינגר: תעודות אחרות, תעודת תושב בעירייה, הוא יכול להוציא וזה כן מסמך רשמי שאפשר לאשר.

קריאה: הדרכון אולי עולה 800 שקלים.

מאיר שטרית: כמי שהיה שר הפנים אני אומר לכם שדרכון לא עולה 800 שקלים.

יצחק גורדון: אנחנו נבדוק את המחיר.

מאיר שטרית: המחיר היה אלף שקלים כאשר אתה מאבד דרכון ורוצה בשדה התעופה להנפיק דרכון.

מאיר שטרית: עכשיו הורידו את המחיר לצערי הרב כי אני דווקא נלחמתי באיבוד דרכונים.

מאיר שטרית: שמעתי ששר הפנים החדש הוריד את המחיר.

מאיר שטרית: קבעתי כלל אחד, אדם שמאבד דרכון ורוצה על המקום דרכון בשדה התעופה, ישלם אלף שקלים.

מאיר שטרית: אם הוא מאבד דרכון פעם שנייה, בכלל לא יתנו לו דרכון אלא יתנו לו תעודת מעבר.

מאיר שטרית: תיקנו את זה.

מאיר שטרית: אז המחיר היה אלף שקלים והורידו את המחיר.

מאיר שטרית: הדרכון הבסיסי לדעתי עולה סדר גודל של 200 שקלים.

יהונתן קלינגר: יכול להיות.

מאיר שטרית: לא יותר מ-200 שקלים.

מאיר שטרית: אולי 160 שקלים.

הילה דוידוביץ: בכל זאת, צריך לזכור שזאת עלות כספית שהוא יוציא כדי למלא את המוטל עליו בדין.

מאיר שטרית: אז מה?

הילה דוידוביץ: מחייבים אותו לחתום.

מאיר שטרית: רשות המסים מחייבת אותו להוציא חתימה אלקטרונית.

הילה דוידוביץ: והוא משלם עליה.

מאיר שטרית: וזה עולה לו הרבה יותר מאשר הדרכון.

הילה דוידוביץ: נכון.

הילה דוידוביץ: אז צריך להוסיף על זה עוד עלות של דרכון?

הילה דוידוביץ: לכן חשבנו שזה לא סביר ואולי אפשר למצוא פתרון בדרך אחרת.

יהונתן קלינגר: בארצות הברית יש מדיניות של הנפקת רשיונות נהיגה שאי אפשר להשתמש בהם לנהיגה, שהם משמשים כזיהוי.

יהונתן קלינגר: בארץ אי אפשר לעשות זאת.

מאיר שטרית: שם אין להם תעודות זהות.

יהונתן קלינגר: נכון.

מאיר שטרית: אתם כל הזמן משווים את ישראל למדינות אחרות.

מאיר שטרית: אין שום מקום בעולם שאין בו תעודת זהות.

יהונתן קלינגר: יש עירייה שיכולה להנפיק תעודת תושב.

מאיר שטרית: בארצות הברית יש 28 מדינות שיש להן באמת רשיון נהיגה ושם יש מאגרים ביומטריים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: תעודות התושב של תל אביב למשל, בודקים אותן.

יהונתן קלינגר: יש תמונה בתעודת תושב של תל אביב.

הילה דוידוביץ: ומספר תעודת זהות?

יהונתן קלינגר: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בחדשות אין.

יהונתן קלינגר: אפשר לחייב את העיריות להוציא תעודת תושב.

מאיר שטרית: ניר ברקת ישמח לעשות את זה.

יהונתן קלינגר: בחלק מהערים יש תעודות תושב.

יהונתן קלינגר: איזה תעודה הם יכולים להביא לכם שהיא לא תעודת בית ספר, תעודת תלמיד, תעודת אברך או משהו כזה?

יהונתן קלינגר: אברך זה מוסד רשמי, זה מוסד ציבורי, מנפיק משהו?

יהונתן קלינגר: אז אין בעיה.

מאיר שטרית: העוזר שלי אומר שיש תעודת תושב ירושלים עם תמונה.

הילה דוידוביץ: עם תמונה ומספר תעודת זהות?

מאיר שטרית: כן.

מאיר שטרית: הוא אומר שהיא עולה 18 שקלים לשנתיים.

הילה דוידוביץ: השאלה אם זה בכל הערים ובכל הישובים הקטנים והכפרים.

מאיר שטרית: הנה, כרטיס תושב תל אביב עם תמונה.

הילה דוידוביץ: השאלה מה לגבי הערים והכפרים הקטנים.

מאיר שטרית: לא עושים חוק לפי המקרה הקיצון.

מאיר שטרית: אנחנו בכל זאת צריכים לעמוד בכללים של המדינה.

מאיר שטרית: אי אפשר לעשות לפי המקרה הקיצון, לפתור את הבעיה של אחרון העוסקים.

מאיר שטרית: שילך ויוציא כמה מאות שקלים.

יהונתן קלינגר: שילך לעורך דין, יביא שני אנשים ויאמת את זה.

מאיר שטרית: אני לא רואה את הלהיטות הגדולה, למה אני צריך להטיל את כל חוקי המדינה כדי לתת פתרון למישהו.

מאיר שטרית: אין סיבה לעשות את זה.

יצחק גורדון: נכנסתי לאתר של משרד הפנים.

יצחק גורדון: דרכון ליחיד עולה 200 שקלים.

מאיר שטרית: תודה רבה.

מאיר שטרית: הראש בכל זאת עובד.

מאיר שטרית: הנה, כרטיס תושב ירושלים של ענת עם תמונה, מספר כרטיס ותעודת זהות.

הילה דוידוביץ: מה עם מי שגר באיזשהו קיבוץ?

טליה אגמון: השאלה איך זיהו אותה כדי לתת לה את הכרטיס הזה.

קריאה: שמים את זה במקום.

קריאה: אתה מראה תעודת זהות וזה נבדק במרשם און-ליין.

יהונתן קלינגר: ברמה הזאת זה מצחיק.

יהונתן קלינגר: אם הוא בודק מול המרשם ומנפיק לך תעודה, זה מצחיק.

דן אור-חוף: אני רוצה להציג כיוון מחשבה אולי קצת שונה או להציע הצעה קצת שונה כי בסופו של דבר הוויכוח הזה סביב התעודות הוא סביב השאלה עד כמה תעודה כזאת באמת מזהה בצורה ודאית ברמה סבירה את מי שמבקש את החתימה המאושרת.

דן אור-חוף: אם יש גוף שיכול לוודא שתעודה מסוימת או תהליך ההנפקה של תעודה מסוימת אכן מספיק או נותן רמת ודאות סבירה לעניין של הזיהוי, זה הרגולטור הרלוונטי בעניין הזה, וזה רשם הגורמים המאשרים.

דן אור-חוף: זאת אומרת, דווקא בהקשר הזה, אם יש משהו שצריך להגביל אותו, אלה סעיפים כמו 4 ו-5 ולא סעיף 7 בגלל שסעיפים 4 ו-5 יוצרים מצב בו בפוטנציה יש אסופה מאוד גדולה של תעודות שהגורם המאשר בכלל לא מכיר את הסוג שלהן.

דן אור-חוף: באים אליו עם תעודה שהוא לא מכיר אותה בכלל.

דן אור-חוף: איך הוא אמור לדעת שתעודה מהסוג הזה יכולה לתת לו ודאות של זיהוי ברמה סבירה?

דן אור-חוף: במקום זה, צריך להשאיר את התעודות שהן אכן תעודות מוכרות כמו רשיון נהיגה, כמו דרכון, ואת כל יתר הדברים, כל התעודות האפשריות האחרות, צריך להשאיר את שיקול הדעת בידי רשם הגורמים המאשרים.

דן אור-חוף: הוא זה שצריך לבדוק ולאשר או לא לאשר שתעודה ספציפית היא מספיק טובה לצורך התהליך הזה.

מאיר שטרית: אתה מציע להשאיר את 6?

דן אור-חוף: כן.

דן אור-חוף: בהחלט.

דן אור-חוף: לא בגלל שתעודה שהמדינה הוציאה לעובד היא בהכרח תעודה רעה או שהיא לא מזהה, אבל יש מן הסתם אסופה מאוד גדולה של תעודות כאלה, אין לגורם המאשר שום יכולת לדעת מי הנפיק את התעודה הזאת, מי הרשות, מי היחידה שעשתה את זה, עד כמה זה באמת קל להנפיק את התעודה הזאת.

דן אור-חוף: הוא לא יכול לדעת.

דן אור-חוף: אתם דורשים ממנו דרישה שהוא לא יכול לעמוד בה.

דן אור-חוף: מי שיכול לעשות את העבודה הזאת בצורה מסודרת, עם הידע המתאים והיכולת המתאימה, זה רשם הגורמים המאשרים.

דן אור-חוף: הוא זה שצריך לקבוע את העניין, אם תעודה איקס או תעודה ווי היא מתאימה או לא מתאימה לתהליך.

יהונתן קלינגר: אתה צודק לגבי 4.

יהונתן קלינגר: לגבי 5, הרשם צריך לאשר בכל מקרה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: את הרשות הציבורית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא את הסוג של התעודה.

דן אור-חוף: הרשם אישר את הרשות הציבורית, זאת גם דרך.

דן אור-חוף: אפשר אולי להשאיר את סעיף 5 עם איזשהו סוג של שינוי נוסח אבל איך שזה מנוסח עכשיו, ברור שזה רחב מדיי וזה פשוט פתח לתקלות.

יצחק גורדון: נשמע לי, אם רוצים לצמצם את זה, אפשר להוריד את 6 ולא לפתוח את זה לכל תעודה מזהה כלשהי.

מאיר שטרית: למה צריך את 7? הרי יעלה לו יותר כסף מאשר להוציא דרכון.

מאיר שטרית: אתה הולך לעורך דין, אתה לא נושם והביקור עולה לך 500 שקלים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: וזה עורך דין שמכיר אותך אישית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא עורך דין שמזהה אותך על סמך תעודה.

מאיר שטרית: אתה צריך אישור נוטריוני.

יצחק גורדון: לא בהכרח.

יהונתן קלינגר: זה דומה לטופסי בקשת אזרחות בחוץ לארץ כאשר צריך משהו שנקרא אדם נכבד כלשהו באחד המקצועות היותר חשובים עם ותק כלשהו שמצהיר שהוא מכיר את הבן אדם ויודע מי זה ומאמת את הדברים.

מאיר שטרית: איך הם יבדקו את זה?

נירה לאמעי-רכלבסקי: הם סומכים על התצהיר.

הילה דוידוביץ: זה כמו תצהיר של עורך דין.

מאיר שטרית: אבל תצהיר של עורך דין עולה כסף.

יהונתן קלינגר: ברור שזה עולה כסף.

יצחק גורדון: אם למישהו היה דרכון והוא איבד אותו, הוצאת דרכון חוזר עולה 700-800 שקלים.

מאיר שטרית: לא, זה לא המחיר.

מאיר שטרית: הדרכון עולה 700 שקלים רק אם אתה רוצה להוציא דרכון בשדה התעופה ביום הנסיעה שלך.

מאיר שטרית: במקרה אחר, העלות היא לא 700 שקלים אלא היא יותר זולה.

מאיר שטרית: השאלה כמה פעמים אתה מאבד דרכון.

מאיר שטרית: אם אתה מאבד חמש פעמים בשנה דרכון, זה מוזר כי אולי אתה מוכר אותו ב-5,000 שקלים.

מאיר שטרית: אגב, אלה לא דברים מההפטרה אלא דברים שקרו בפועל.

מאיר שטרית: יש אנשים שאיבדו תעודות עשר פעמים בשנה.

יצחק גורדון: דברי ההסבר של הביומטריה מתייחסים לזה.

מאיר שטרית: במקרה הזה התכוונתי שמי שמאבד דרכון פעמיים, לא מקבל יותר דרכון אלא מקבל תעודת מסע.

יצחק גורדון: בכל מקרה, הרעיון הוא לתת אפשרות נוספת.

הילה דוידוביץ: כל אחד יעשה את השיקול שלו.

הילה דוידוביץ: אולי יש לו בן עורך דין.

הילה דוידוביץ: כל אחד יעשה את השיקול שלו.

מאיר שטרית: זה לא שיקול שלו.

מאיר שטרית: השיקול של הגורמים המאשרים הוא לא שיקול שלו.

מאיר שטרית: הגורם המאשר שאמור לזהות אותו, מחר יבוא הרשם לגורם המאשר וישאל איך הוא אישר את זה, האם לא היה ברור לו שזה מסמך לא בסדר, ותשללו לו את הרשיון כי הוא אישר את זה בטעות.

יהונתן קלינגר: אבל זה אותו תהליך שקורה כאשר מישהו מאבד תעודת זהות ואין לו שום דרך להוכיח את עצמו.

יהונתן קלינגר: מה הוא עושה מול משרד הפנים?

מאיר שטרית: זה בדיוק העניין.

מאיר שטרית: היום יש לו ביטחון.

מאיר שטרית: יש לו תעודת זהות, יש דרכון, יש רשיון נהיגה.

מאיר שטרית: אם מחר יהיה עורך דין שיחתום לו, הוא יאמר שהוא אישר לו בגלל עורך הדין.

הילה דוידוביץ: זה מתווסף לתעודת הזהות ולמרשם.

יהונתן קלינגר: המרשם לא שווה כלום.

מאיר שטרית: אם הייתי רשם מאשר, הייתי מחזיק עורך דין אצלי.

מאיר שטרית: מי שבא בלי תעודות, אומר לו להצהיר בפני עורך הדין.

קריאה: הוא צריך להכיר אותו אישית.

יהונתן קלינגר: במקרה כזה, אם עורך הדין חותם חתימה מאובטחת או מאושרת, הוא מאבד את הרשיון אם הוא נתן הצהרה כוזבת.

מאיר שטרית: הוא לא נתן הצהרה כוזבת.

יהונתן קלינגר: עורך הדין צריך להראות שהוא מכיר את המבקש באופן אישי.

קריאה: בצירוף התמונה שלו.

יהונתן קלינגר: אפשר להוסיף דרישה לכמות השנים שהוא מכיר.

דוד שוורץ: אני מצטער, אני לא מכיר אף עורך דין באופן אישי.

דוד שוורץ: לכן נתנו את האופציה של שני עדים.

דוד שוורץ: הרעיון הוא לתת לציבור אפשרות להזדהות.

מאיר שטרית: חברים, תסלחו לי שאני אומר לכם, אבל אני לא יודע כמה אתם מנוסים בעניין עורכי דין וכן הלאה, אבל מה זה מוכר לי באופן אישי?

מאיר שטרית: אני אבוא, אומר שאני מאיר שטרית, והוא יאמר שהוא מכיר אותי באופן אישי.

הילה דוידוביץ: אז עורך הדין פועל שלא כשורה.

דן אור-חוף: בתצהיר כתוב למטה שעורך הדין זיהה אותו לפי תעודת זהות מספר כך וכך או שהוא מכיר אותו אישית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: צריך לזכור שמכיר אותו אישית, זה לגבי הזהות שלו וזה משהו לא מוגדר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: כלומר, אני לא יודע עד כמה הפרטים שלו במרשם מדויקים או לא אבל אני יודע שזה שמו, הוא מוכר לי אישית כי אני יודע שזה שמו או אני יודע שהוא אדם שקיים.

מאיר שטרית: היא נתן לי תעודה.

יהונתן קלינגר: מה קורה אם בן אדם מאבד מחר בבוקר את כל המסמכים המזהים שלו ורוצה ללכת לקבל תעודת זהות?

יהונתן קלינגר: אין לו שום מסמך שמעיד.

יהונתן קלינגר: אין תמונה במרשם כי מעולם לא היה לו רשיון נהיגה, אין שום דבר.

יהונתן קלינגר: איך אנחנו מנפיקים לו תעודה?

מאיר שטרית: חוקרים אותו.

יהונתן קלינגר: חוקרים אותו.

יהונתן קלינגר: מתשאלים אותו.

יהונתן קלינגר: אם הוא יביא שני אנשים שיאמרו שהם מכירים אותו כי הוא למד אתנו בבית הספר היסודי וכדומה, הוא יקבל תעודת זהות בסופו של דבר.

יהונתן קלינגר: השלב הזה הוא שלב א' שאנחנו עושים כדי לאמת.

מאיר שטרית: יש דרך אחרת.

מאיר שטרית: איך משרד הפנים בודק את הנתונים?

מאיר שטרית: האיש ממלא טופס עם כל מיני פרטים כמו שם האבא שלו, שם האימא שלו, איפה הוא עובד וכולי.

מאיר שטרית: בודקים את הפרטים האלה מול המרשם.

יהונתן קלינגר: אבל זה לא שווה כלום כי המרשם באינטרנט.

מאיר שטרית: האיש צריך להגיע.

יהונתן קלינגר: בסדר, האיש הלך לאינטרנט, הוריד את המרשם, למד את הפרטים בעל פה.

מאיר שטרית: אתה עושה טעות גדולה.

מאיר שטרית: אומרים מרשם משרד הפנים דלף אבל לעולם לא דלף המרשם של משרד הפנים.

מאיר שטרית: מה שדלף זה קובץ הבוחרים.

יהונתן קלינגר: לא, כל המידע שאמרת עד עכשיו – שם האב, שם האם וכולי – מופיעים בגרסה.

מאיר שטרית: מה שמופיע בספר הבוחרים.

מאיר שטרית: זה הכל.

מאיר שטרית: כל הפרטים עליך, תאמין לי שיש לך תיק וזה לא שהסתכלתי בו.

יהונתן קלינגר: עלי, בטוח.

מאיר שטרית: לכל אחד יש תיק ובו כל הפרטים עליו.

מאיר שטרית: בפרטים האלה, כאשר אתה שולח טופס כזה, בודקים.

מאיר שטרית: יש עליך פרטים רבים שאתה לא מודע אליהם וזה לעולם לא דלף.

מאיר שטרית: מה שדלף זה רק קובץ הבוחרים.

יהונתן קלינגר: אני חולק עליך ואני אשמח להראות לך הרבה פעמים את מה שדלף.

מאיר שטרית: אני ראיתי מה שדלף.

יהונתן קלינגר: יש ייחוסים, יש משפחות, יש דברים נוספים וזה לא רק מי שרץ למפלגות.

מאיר שטרית: אני ראיתי מה שדלף ואני אומר לך שמה שדלף זה לחלוטין לא מרשם משרד הפנים.

מאיר שטרית: אגב, מאגר משרד הפנים, אם באמת היו חושפים את האינפורמציה בתוכו, זאת הייתה פצצה.

מאיר שטרית: זה אף פעם לא דלף למרות שניסו לתקוף אותו ומנסים, אבל לעולם לא הצליחו.

מאיר שטרית: שם יש את כל הפרטים על כל אדם.

מאיר שטרית: זה לעולם לא דלף.

מאיר שטרית: אפשר לבדוק אדם.

מאיר שטרית: כשהוא בא ואומר שהוא היה כאן, נסעת, חזרת, אפשר לבדוק את זה.

יהונתן קלינגר: מתי יצאת וחזרת, נכון, לא מופיע, אבל אם מעולם לא היה לו דרכון, הוא מעולם לא יצא את הארץ.

יהונתן קלינגר: אם זה המצב, איך מאמתים אותו?

מאיר שטרית: יודעים לגבי אבא שלו, לגבי אימא שלו, לגבי סבתא שלו וכולי.

יהונתן קלינגר: הדברים האלה מופיעים במה שדלף.

מאיר שטרית: הכל מופיע.

מאיר שטרית: משפחה, קרובים, אחים, אחיות, דודים, איך הקשר וכולי.

מאיר שטרית: הכל.

יהונתן קלינגר: בסדר, אבל איך אנחנו מאמתים אדם אם אין לו שום מסמך זיהוי?

יהונתן קלינגר: זאת השאלה שצריכה להיכנס ל-7 לדעתי.

מאיר שטרית: מאמתים איפה, במשרד הפנים או כאן?

יהונתן קלינגר: זה אותו הדבר.

יהונתן קלינגר: איך אנחנו לוקחים אדם שאין לו זיהוי.

מאיר שטרית: כאן הם לא אמורים להחליף את משרד הפנים.

מאיר שטרית: הוא חייב לבוא עם תעודת זהות בכל מקרה.

יהונתן קלינגר: יש לו רק תעודת זהות.

מאיר שטרית: הוא צריך עוד תעודה.

יהונתן קלינגר: אין לו שום תעודה אחרת.

מאיר שטרית: אם יש לו תעודת זהות, הוא יכול בעיקרון להוציא דרכון.

יהונתן קלינגר: בעיקרון כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: דרך אגב, כאשר בודקים פרטים מהמרשם, בודקים אותם מול תעודת הזהות או שיש שאלון ששואלים אותו ואז מאמתים את מה שהוא אומר מול המרשם?

יהונתן קלינגר: האם מאמתים את תעודת הזהות או את האדם?

מאיר שטרית: איך אתם בסקיורנט מאמתים?

אבי נגר: היום אנחנו עוד לא מאמתים.

מאיר שטרית: איך אימתתם?

אבי נגר: מול המרשם.

מאיר שטרית: מול המרשם עם תעודת הזהות או את האדם?

אבי נגר: תעודת הזהות שלו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אולי דווקא מה שצריך זה לשאול את האדם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני לא בטוחה שיש את כל הפרטים של המרשם בתעודת הזהות.

נירה לאמעי-רכלבסקי: המרשם רחב יותר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אולי דווקא צריך לאמת את האדם עצמו, למלא איזשהו שאלון ולראות אם מה שהוא אומר לך תואם את המרשם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אז המרשם הופך להיות משהו שהוא תקף ולא רק תואם תעודה שהיא לא מזויפת.

מאיר שטרית: נראה לי שאנחנו חוזרים על עצמנו.

מאיר שטרית: אני מציע לבטל את 6, כפי שהוצע כאן, וב-7 לבטל את (ב) ולהשאיר רק את (א).

נירה לאמעי-רכלבסקי: עוד לא הקראנו את זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו צריכים להקריא גם את 5 כי גם הוא בעייתי.

מאיר שטרית: אני מציע ב-7 לבטל את (ב) ולהשאיר רק את (א), אישור עורך דין לגבי זהותו של המבקש.

מאיר שטרית: אם אתם אומרים שמספיק אישור של עורך דין, מאה אחוזים.

יהונתן קלינגר: לגבי פסקה (ב), לגבי שני העדים, הם לוקחים אחריות.

מאיר שטרית: איזו אחריות?

מאיר שטרית: מי בודק?

מאיר שטרית: אומרים לך להביא שני עדים, אתה יכול להביא מאה עדים שיאמרו שמכירים אותך.

יהונתן קלינגר: לא, הם צריכים לחתום על הצהרה או תצהיר בעניין הזה.

הילה דוידוביץ: בסעיף (ב) נאמר ש"הוכחה לגורם המאשר זהותו של המבקש", זאת אומרת, הגורם המאשר התרשם.

הילה דוידוביץ: יש כאן איזשהו אלמנט.

מאיר שטרית: הוכחה של הגורם המאשר?

הילה דוידוביץ: הוכחה לגורם המאשר זהותו של המבקש.

הילה דוידוביץ: זאת אומרת, הגורם המאשר צריך להשתכנע לגבי הזהות.

מאיר שטרית: העדים צריכים לבוא לגורם המאשר?

יצחק גורדון: כן.

נירה לאמעי-רכלבסקי: נותנים לו שיקול דעת.

מאיר שטרית: איך הוא יכול לדעת?

מאיר שטרית: באים אלי שני עדים ואומרים לי שהם מכירים אותו.

יצחק גורדון: הם צריכים לחתום על טופס.

מאיר שטרית: הם יחתמו.

מאיר שטרית: המטרה היא למנוע רמאות.

מאיר שטרית: אם אני יוצר רמאות, אין לי בעיה.

מאיר שטרית: אני אביא עשרה עדים ולא שניים.

יצחק גורדון: זה יותר מסובך ככל שאתה צריך להכניס עוד אנשים לתוך המעגל.

מאיר שטרית: זה בכלל לא מסובך.

מאיר שטרית: תאמין לי שזה בכלל לא מסובך.

מאיר שטרית: אפשר להביא עשרה עדים.

מאיר שטרית: שום דבר לא מסובך.

מאיר שטרית: אני חושב שלא צריך לפתוח את זה באופן טוטלי.

מאיר שטרית: אנחנו פותחים כאן פתח גדול מאוד, נותנים הרבה יותר תעודות.

מאיר שטרית: אלה שיישארו בפינות, ילכו להוציא דרכון, יוציאו תעודת תושב, יעשו משהו אחר.

מאיר שטרית: חברים, זה לא בלתי נסבל.

מאיר שטרית: שילכו להוציא דרכון, יעלה להם 200 שקלים ויהיה להם פעם אחת דרכון.

מאיר שטרית: דרכון תקף לעשר שנים ואפשר להאריך את התוקף לעוד עשר שנים.

מאיר שטרית: מה הבעיה?

מאיר שטרית: לא צריך להגזים.

מאיר שטרית: 200 שקלים לעשר שנים זה אומר 20 שקלים לשנה.

מאיר שטרית: אל תגזימו בזה.

מאיר שטרית: לכן אני מציע להוריד את (7)(ב).

מאיר שטרית: אני מוכן להשאיר את (7(א).

מאיר שטרית: גם כאן יש לי ספקות, אבל נגיד עורך דין, אני סומך על עורכי הדין שהם לא ייתנו תצהיר שהם חותמים עליו אם הוא באמת לא מכיר את האיש כי אחרת הוא אחראי ויכול לאבד את הרשיון שלו.

מאיר שטרית: את סעיף (6) הורדנו.

מאיר שטרית: מה הבעיה שלך עם (5)?

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני אקריא את הסעיף כי לא קראנו אותו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא הגדרנו כאן רשות ציבורית ורשות ציבורית בחוקים שונים מוגדרת אחרת.

נירה לאמעי-רכלבסקי: למשל, בחוק חופש המידע, רשות ציבורית מוגדרת כממשלה ומשרדי ממשלה, כל היחידות, כולל יחידות הסמך, הכנסת, לשכת נשיא המדינה, מבקר המדינה, רשות מקומית, תאגיד בשליטת רשות מקומית, תאגיד שהוקם בחוק, חברה ממשלתית וחברה בת ממשלתית, גוף ציבורי אחר הממלא תפקיד על פי דין.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זאת רשימה ענקית ורחבה.

יצחק גורדון: יש לנו מסננת שהרשם אישר לעניין זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: למה לא נעשה ודאות בתקנות?

נירה לאמעי-רכלבסקי: למשל, בחוק השימוש בתאריך העברי, רשות ציבורית מוגדרת כמדינה ומוסדותיה, רשות מקומית, מוסד חינוך רשמי, מוסד מוכר להשכלה גבוהה, תאגיד שהוקם בחוק וחברה ממשלתית.

הילה דוידוביץ: אם אני רוצים להגדיר, צריך הגדרה כמה שיותר רחבה.

הילה דוידוביץ: מתווסף לה שיקול הדעת של הרשם.

הילה דוידוביץ: הוא הרגולטור.

דן אור-חוף: אתם דורשים מהגורם המאשר שהוא ידע אם תעודה מסוימת הונפקה על ידי מוסד להשכלה גבוהה שהוא כן מוכר או לא מוכר.

דן אור-חוף: זה תהליך שהוא בלתי אפשרי.

יהונתן קלינגר: יש רשימה של תעודות שהרשם אישר.

דן אור-חוף: של תעודות, אבל לא של מוסדות.

דן אור-חוף: אם יש אישור של תעודות, זה בסדר אבל לא של מוסדות.

הילה דוידוביץ: הרשם צריך לאשר תעודות ולא מוסדות.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בסדר גמור.

מאיר שטרית: מסמך מזהה מסוג אחר המונפק בידי רשות ציבורית אשר הרשם אישר לעניין זה.

דן אור-חוף: הרשם אישר את המסמך.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו לא אומרים שהוא מונפק רק לעובדים שלו, אלא יכול להיות שהוא מונפק גם לעובדי קבלן שלו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: תחשבו על חברות בת ממשלתיות שזה משהו עצום.

קריאה: מה עם תעודות סטודנט?

מאיר שטרית: לפי ההגדרה הזאת, גם תעודת סטודנט.

הילה דוידוביץ: הרשם יבדוק.

דן אור-חוף: הרשם יבדוק תעודה של איזו מכללה שלא טורחת בכלל לבדוק והוא לא יאשר.

הילה דוידוביץ: הוא לא יאשר.

דן אור-חוף: אם הוא יראה שזה לא רציני, הוא לא יאשר.

הילה דוידוביץ: לרשם אין שיקולים זרים.

יהונתן קלינגר: אני יודע מה לקחו ממני לפני עשור כאשר נרשמתי ללימודים.

יהונתן קלינגר: אני נרשמתי בדואר ומעולם לא אימתו את זה.

הילה דוידוביץ: בסדר, אז לא יאשרו מסמך כזה.

מאיר שטרית: איך אני יכול לדעת שלא יאשרו?

דן אור-חוף: הרשם אחראי על כל הנושא של חתימה אלקטרונית.

דן אור-חוף: זאת אומרת, הוא בדיוק מודע לזה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: צריך להגדיר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: קודם כל צריך להגדיר כי היא מוגדרת בחוקים אחרים.

מאיר שטרית: מה זה רשות ציבורית?

נירה לאמעי-רכלבסקי: שוב, זה מוגדר באופן שונה בחוקים שונים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו לא יודעים כרגע בתקנות מה זה רשות ציבורית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני חושבת שההגדרה מחוק השימוש בתאריך עברי.

הילה דוידוביץ: לפי מה שהקראת, היא נראית לי מצומצמת.

הילה דוידוביץ: בסדר, נגדיר, אבל צריך למצוא הגדרה שהיא רחבה דיה.

מאיר שטרית: מה זה רחבה דיה?

מאיר שטרית: בעיניי היא יותר מדיי רחבה.

הילה דוידוביץ: לא, הנוסח הראשון שהוקרא.

מאיר שטרית: מה שהוקרא, זאת הגדרה מאוד רחבה בעיניי.

מאיר שטרית: כל מוסד להשכלה גבוהה יוציא תעודות לגורם המאשר?

מאיר שטרית: זאת בדיחה.

מאיר שטרית: האוניברסיטאות בכלל לא בודקות מי הסטודנטים וזה בכלל לא מעניין אותן.

הילה דוידוביץ: אז הרשם לא יאשר.

מאיר שטרית: אבל אני מחוקק את החוק ואני לא רוצה לתת סמכות לרשם לאשר תעודה שהוא לא ישים לב וייכנסו לשם עוד מיליון אנשים בלי שום אישור.

יהונתן קלינגר: למה שהרשם יאשר כל תעודה ספציפית?

מאיר שטרית: כתוב כאן שהרשם אמור לאשר את התעודה.

יהונתן קלינגר: לא.

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: הוא אמור לאשר את המסמך.

הילה דוידוביץ: זאת הייתה הכוונה ואם זה לא ברור, נבהיר את זה.

הילה דוידוביץ: הוא לא מאשר את הרשות אלא את המסמך.

יצחק גורדון: בסעיף (5) צריך לתקן את הנוסח שלו כדי שזה יהיה ברור.

הילה דוידוביץ: אם זה לא ברור, נבהיר.

מאיר שטרית: מסמך מזהה שהרשם אישר.

יהונתן קלינגר: מסמך מזהה, שהרשם אישר לעניין זה, המונפק בידי רשות ציבורית.

מאיר שטרית: מסמך מזהה אשר הרשם אישר לעניין זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: ואשר מונפק בידי רשות ציבורית.

הילה דוידוביץ: בסדר.

מאיר שטרית: אשר מונפק בידי רשות ציבורית לפי דין ושמכיל תמונה ומספר תעודת זהות של המבקש.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני חושבת שעדיין אנחנו צריכים להגדיר רשות ציבורית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא מסובך.

יצחק גורדון: ברגע שאנחנו אומרים בידי רשות ציבורית לפי דין, זה לא סתם כל תעודה.

מאיר שטרית: מכללה זה לפי דין?

נירה לאמעי-רכלבסקי: ההנפקה היא לפי דין.

הילה דוידוביץ: נראה לי יותר מוסד שממומן אולי בחלקו.

מאיר שטרית: מכללה זה לא לפי דין?

מאיר שטרית: בית ספר?

יהונתן קלינגר: תעודת סטודנט, התעודה היא לא לפי כל דין.

מאיר שטרית: זאת לא התעודה.

מאיר שטרית: כתוב רשות ציבורית לפי דין.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני לא בטוחה שלשכת רואי החשבון מוגדרת באחד האופנים שנכנסים לרשות ציבורית ואת זה אנחנו דווקא כן רוצים.

הילה דוידוביץ: נכון.

הילה דוידוביץ: לכן אני חוששת מהגדרה כזאת.

הילה דוידוביץ: אם רואה חשבון כאשר הוא מקבל תעודת רואה חשבון, אני מבינה שלא שולחים לו סתם בדואר.

מאיר שטרית: אולי אפשר להסתפק ולכתוב מסמך מזהה מסוג אחר שכולל תמונה ומספר תעודת זהות שהרשם אישר לעניין זה.

הילה דוידוביץ: זה מה שאמר סעיף (6).

יהונתן קלינגר: אבל אז אנחנו חוזרים ל-(6) ואז קופת חולים כללית תנפיק תעודות.

יצחק גורדון: נכתוב מטעמים שיירשמו.

יצחק גורדון: צריכה להיות בדיקה.

הילה דוידוביץ: אבל אז זה לא במקום (5).

יהונתן קלינגר: אז אולי אפשר להוסיף לסעיף הזה "ובלבד שלא נמצא בידי האדם מסמך כזה או כזה".

מאיר שטרית: בכל מקרה קבענו את זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בכל מקרה קבענו מדרג.

יצחק גורדון: דוגמאות שכן קיימות שכבר מראש הייתי שוקל לאשר אותן, זה כמו תעודה של עורך דין.

יצחק גורדון: תעודה של עורך דין היא משהו שכבר מראש הייתי יכול לומר.

מאיר שטרית: זאת לא רשות ציבורית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא, זה נכלל.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה תאגיד.

מאיר שטרית: לכן אמרתי שהרשם יאשר.

מאיר שטרית: מסמך מזהה מסוג אחר שהרשם יאשר לעניין זה ושכולל תמונה ומספר תעודת זהות של המבקש.

הילה דוידוביץ: אנחנו בעצם חוזרים ל-(6).

מאיר שטרית: בסדר.

מאיר שטרית: זה נושא אחר.

מאיר שטרית: מאחדים את שניהם.

הילה דוידוביץ: אבל אז לא מטעמים מיוחדים שיירשמו.

מאיר שטרית: זה כל מסמך, לא מסמך מסוג אחר.

מאיר שטרית: זה כל מסמך שהוא יאשר.

הילה דוידוביץ: בסדר, אבל הוא לא צריך לאשר מטעמים מיוחדים שיירשמו כמו בסעיף (6).

נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל אם אנחנו מגדירים רשות מקומית, ושוב, אנחנו יכולים להגדיר כאן תאגידים שהוקמו בחוק, אנחנו יכולים להגדיר כאן חברות ממשלתיות ואז זה מוציא חברת בת ממשלתית.

דן אור-חוף: אני לא בטוח שיש צורך בזה.

דן אור-חוף: אם את נותנת שיקול דעת לרשם, ואני חושב שאפשר לסמוך עליו בנקודה הזאת, הוא לא ימהר לאשר תעודות.

מאיר שטרית: נכון.

מאיר שטרית: לכן אני מציע להסתפק בניסוח של (5).

מאיר שטרית: מסמך מזהה מסוג אחר שהרשם אישר לעניין זה והכולל את תמונת המבקש ומספר תעודת הזהות שלו.

מאיר שטרית: זה הכל.

הילה דוידוביץ: בסדר.

מאיר שטרית: את (6) לא צריך.

מאיר שטרית: את (7)(ב) לא צריך.

מאיר שטרית: (7)(א) נשאר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אם כן, זה הופך ל-(6).

יהונתן קלינגר: מה לגבי ביקורת על סעיפים (5) ו-(6)?

יהונתן קלינגר: כלומר, אם אני נניח מחר חושב שתעודה מסוימת לא טובה מספיק או טובה ולא אישרו לי, האם הכנסת יכולה לבקר את המסמכים?

הילה דוידוביץ: זאת החלטה מינהלית של הרשם.

יצחק גורדון: זה הליך מינהלי.

יהונתן קלינגר: זה הליך מינהלי בלבד.

יהונתן קלינגר: זאת אומרת, הכנסת לא יכולה לבקר.

הילה דוידוביץ: לא.

הילה דוידוביץ: זאת המהות של רגולטור.

יצחק גורדון: זה משפט מינהלי והליך מינהלי.

מאיר שטרית: לצערי אין לנו סמכות שיפוט.

יהונתן קלינגר: לא שיפוט.

מאיר שטרית: על כל מסמך יהיה מטעמים שיירשמו?

מאיר שטרית: על לשכת עורכי הדין לא צריך לרשום מטעמים שיירשמו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא מאשר סוג תעודות.

יהונתן קלינגר: הוא לא מאשר סוג תעודות.

יהונתן קלינגר: הוא מאשר מסמך.

יהונתן קלינגר: תעודת עורך דין.

הילה דוידוביץ: מסמך מזהה.

יהונתן קלינגר: הוא לא מאשר רשיונות של עיסוק מקצוע.

הילה דוידוביץ: מטעמים שיירשמו, זה מכביד.

נירה לאמעי-רכלבסקי: למה?

הילה דוידוביץ: מה זה מוסיף?

הילה דוידוביץ: זאת איזושהי הגבלה של שיקול דעת.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא לא בודק אינדיבידואלית אלא הוא בודק את כל התעודות של לשכת עורכי הדין, את כל התעודות של רואי החשבון, את כל התעודות של פנקס המהנדסים.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא בודק סוגי תעודות.

מאיר שטרית: הוא בודק את סוג התעודה.

יצחק גורדון: את דרך הזיהוי.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לכן אני לא חושבת שמטעמים שיירשמו זאת כזאת הכבדה כי ממילא הוא עושה לעצמו איזה פרוטוקול.

הילה דוידוביץ: לשם מה להוסיף אותה?

יהונתן קלינגר: טעמים שיירשמו, זה לא לגבי תהליך אלא לגבי מדוע צריך את זה.

יהונתן קלינגר: לשם כך היה לנו את (6) שהיה שיורי.

יהונתן קלינגר: למה צריך את הכרטיס הזה, כי לאוכלוסייה ממגזר מסוים אין משהו אחר מלבד זה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בטעמים הוא גם כותב למה הליך הוצאת התעודה הוא מספיק רציני.

נירה לאמעי-רכלבסקי: ברגע שהוא כותב את זה לעצמו, אין שום סיבה שהוא לא יכתוב את זה.

יצחק גורדון: זה מוסיף משהו מגביל.

נירה לאמעי-רכלבסקי: למה זה מגביל?

נירה לאמעי-רכלבסקי: אתם ממילא בודקים את זה.

הילה דוידוביץ: למה להוסיף את זה?

יצחק גורדון: ברגע שיש אישור רשם, הרשם מחליט את זה בכל מיני הקשרים שבית משפט רשאי מטעמים שיירשמו.

יצחק גורדון: זה בעצם אומר שככלל אתה לא עושה את זה מטעמים שיירשמו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אתה עושה את זה באיזושהי זהירות נוספת.

יצחק גורדון: לא, לא זהירות נוספת.

יצחק גורדון: המשמעות היא לא זהירות אלא שאתה צריך לצמצם את זה.

יצחק גורדון: תשתדל לא לעשות את זה.

הילה דוידוביץ: במקרים מסוימים.

מאיר שטרית: נכון, זה הרעיון.

יצחק גורדון: אבל בהקשר הזה, אם יהיו מאות תעודות שבעיניו מספיק בטוחות.

מאיר שטרית: מה שאתם מציעים עכשיו, אלה מאות תעודות.

הילה דוידוביץ: בסדר, אז אם הן בסדר והן עברו את הבדיקה שלו.

מאיר שטרית: בסדר, אם.

הילה דוידוביץ: אבל אם נוסיף את המשפט מטעמים שיירשמו, יכול להיות שזה לא על מאה סוגי תעודות.

הילה דוידוביץ: טעמים מיוחדים, זה מוסיף משהו.

הילה דוידוביץ: זאת לא סתם תוספת.

יצחק גורדון: זה לא סתם עצם הבדיקה של האמינות אלא זה משהו מעבר לכך.

יצחק גורדון: למשל, אם ברשימה יהיה צריך להיות כתוב לשכת עורכי הדין, התעודה של לשכת עורכי הדין, אם לא כתוב מטעמים שיירשמו, הוא פשוט בדק.

יצחק גורדון: הוא ממילא יבדוק את האמינות.

הילה דוידוביץ: אני חושבת שלא צריך להוסיף את זה.

הילה דוידוביץ: למה הוא צריך טעם מיוחד?

יצחק גורדון: אלה לא טעמים מיוחדים.

יצחק גורדון: זאת מהות האישור שלו.

מאיר שטרית: לא טעמים מיוחדים אלא מטעמים שיירשמו.

מאיר שטרית: לא צריך מיוחדים.

יצחק גורדון: נכון.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה בסעיף (6).

הילה דוידוביץ: כי סעיף (6) הוא סעיף רחב.

מאיר שטרית: הרחבנו גם עכשיו בכל תעודה.

מאיר שטרית: ב-(5) כללנו את (6) וביטלנו את הסעיפים.

מאיר שטרית: אמרנו ב-(5) כל מסמך שיזהה הרשם, מסמך מזהה מסוג אחר שיזהה הרשם לעניין זה, ובלבד שתהיה בו תמונה של המבקש ומספר תעודת הזהות שלו.

מאיר שטרית: אמרנו שיאשר מסמך מזהה מסוג אחר, שיאשר הרשם לעניין זה מטעמים שיירשמו.

מאיר שטרית: גם אני לא אוהב את זה, אבל אין ברירה.

הילה דוידוביץ: אני לא רואה מה זה נותן.

מאיר שטרית: הרשם יעשה שיקול דעת טוב מאוד לפני שהוא יאשר את המסמך.

נירה לאמעי-רכלבסקי: מה התכוונתם שזה ייתן ב-(6)?

נירה לאמעי-רכלבסקי: למה כתבתם את זה?

יצחק גורדון: כי ב-(6) אתה לוקח תעודה שהיא אפילו לא של רשות ציבורית אלא היא יכולה להיות תעודה של הספרייה העירונית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אבל גם עכשיו אתה יכול.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לא כתבנו רשות ציבורית.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הורדנו את זה.

מאיר שטרית: גם כאן.

מאיר שטרית: לא כתבנו כלום.

הילה דוידוביץ: כן, אבל מצד שני הורדנו עוד אפשרות.

מאיר שטרית: חברים, נגמר הוויכוח.

מאיר שטרית: הנוסח יהיה: מסמך מזהה מסוג אחר שהרשם יאשר לעניין זה מטעמים שיירשמו ובלבד שהמסמך נושא תמונה של המבקש ואת מספר הזהות שלו.

מאיר שטרית: זה יהיה סעיף (5).

מאיר שטרית: את סעיף (6) ביטלנו.

מאיר שטרית: סעיף (7)(א) יישאר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני רוצה להציע בסעיף (7) לעניין עריכת התצהיר שבתצהיר תהיה איזושהי הערה שעורך הדין יודע שהוא נותן את זה לשם הוצאת תעודה מאושרת.

יצחק גורדון: זה בהתאם לנוסח שיורה הרשם.

יהונתן קלינגר: האם כדי למנוע פה זיופים ראוי שהתצהיר יהיה חתום?

יצחק גורדון: התצהיר חתום.

יהונתן קלינגר: שהרשם לא יקבל פיסת נייר שיכול להיות שהיא זויפה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אפשר להוסיף משפט שאומר שבתצהיר עורך הדין שחותם שהוא מכיר את האדם אישית יודע שהוא נותן לו את זה לצורך אותה תעודה מאושרת.

הילה דוידוביץ: זה מה שהתכוונו בנוסח.

הילה דוידוביץ: מה לגבי המדרג?

נירה לאמעי-רכלבסקי: המדרג הוא בהתחלה.

מאיר שטרית: אנחנו אומרים שהאיש בהתחלה צריך להביא תעודת זהות ודרכון או רשיון נהיגה, אם יש לו אחד מהם, והוא צריך להשתמש בהם בעדיפות ראשונה לפני שהוא משתמש במסמך אחר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אם יצהיר שאין בידו דרכון או רשיון נהיגה, אחד מאלה, ואז אנחנו עוברים לתעודת עובד מדינה, מסמך מזהה אחר.

יצחק גורדון: את המדרג הייתי יוצר נגיד אחרי תעודה של עובד מדינה.

הילה דוידוביץ: גם אני.

יצחק גורדון: תעודה של עובד מדינה היא תעודה שהיא די בשוטף.

הילה דוידוביץ: ראינו כאן בתיקון מספר 2 מסמך.

הילה דוידוביץ: זאת לא עוד סתם תעודה.

הילה דוידוביץ: ראינו אותה כתעודה שאפשר לגביה להנפיק חתימה אלקטרונית מאושרת.

הילה דוידוביץ: זאת אומרת, הכרנו כבר במסגרת תיקון 2 באותו מסמך מזהה.

יצחק גורדון: הייתי מכניס את המדרג החל מסעיף (5) ואילך.

יצחק גורדון: זאת אומרת, שם יצטרכו תצהיר.

יצחק גורדון: לתעודת עובד מדינה התייחסנו כבר בתור סטטוס אחר ולא עוד איזו תעודה שהרשם אישר.

נירה לאמעי-רכלבסקי: קשה לי לשים בשורה אחת דרכון, רשיון נהיגה ותעודת עובד מדינה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: צריך לזכור שתעודות עובד מדינה, זה משהו מאוד רחב.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אנחנו מדברים על עובדי מדינה מכל הסוגים פחות או יותר.

יצחק גורדון: חייל, שוטר, סוהר.

יהונתן קלינגר: זה גם מי שממלא תפקיד.

הילה דוידוביץ: בתיקון מספר 2 הזכרנו כבר את הסטטוס של התעודות האלה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה יהיה ממלא תפקיד על פי דין ונושא משרה מטעמה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: זה לא יהיה כל עורך דין שקיבל במכרז לעשות משהו למען המדינה.

יהונתן קלינגר: עובדי כוח אדם בכנסת שבאים ומנקים?

יצחק גורדון: אתה יודע איזה בדיקות הם עוברים?

יהונתן קלינגר: הם מקבלים כרטיס מגנטי.

הילה דוידוביץ: אם יאמתו את הזהות שלהם כדין, אין סיבה שלא.

מאיר שטרית: עובדי קבלן הם לא עובדי מדינה.

הילה דוידוביץ: אם הם יוכלו לקבל תעודה מאושרת לגבי התעודה הזאת כמו שהחלטנו בתיקון מספר 2, הכרנו כבר במסמכים האלו כבעלי מעמד.

דן אור-חוף: עובדי קבלן בבתי חולים לא מקבלים תעודות מזהות.

יצחק גורדון: הבוקר פירקו לי את העט באבטחה ועוד לא הצלחתי לתקן אותה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אצלכם יש תור לעובדי מדינה בבניין בתל אביב.

מאיר שטרית: למה פירקו לך את העט?

יצחק גורדון: היו מוטרדים ממנה.

יצחק גורדון: אני סומך על הביטחון של הכנסת.

מאיר שטרית: אני לא.

מאיר שטרית: בעיניי זה מטורף לגמרי.

מאיר שטרית: הכנסת מגזימה בצורה פראית וזה פשוט חסר הגיון לחלוטין.

מאיר שטרית: הכניסו לכאן בזמנו מישהו שהיה אחראי לביטחון מהמוסד והוא שיגע את הכנסת.

מאיר שטרית: אין לזה שום הצדקה.

מאיר שטרית: סתם טרטור של כל האוכלוסייה.

מאיר שטרית: עיתונאים לא יכולים להיכנס לכנסת כי לא נותנים להם להיכנס עם מצלמות או עם מחשב נישא או טייפ.

מאיר שטרית: השתגעו לגמרי.

מאיר שטרית: מילא, תבדוק את הטייפ אם אתה רוצה, תסתכל שאין בו פצצה, אבל לפרק את העט?

מאיר שטרית: מה הרעיון?

יצחק גורדון: לכן על תעודות עובד מדינה, אני לא רוצה לשלוח כל אחד שיצטרך להגיש תצהיר לפני שהוא משתמש בתעודת עובד מדינה.

יצחק גורדון: זאת תעודה מספיק רצינית.

מאיר שטרית: אדם שיש לו תעודת זהות והוא לא עובד מדינה, זה מספיק.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הוא לא צריך להצהיר שאין לו דרכון או רשיון נהיגה.

מאיר שטרית: גם אם יש לו דרכון או רשיון נהיגה, הוא לא חייב לבוא אתם.

יצחק גורדון: לא, הוא לא חייב.

יצחק גורדון: אפשר להסתמך על תעודת עובד מדינה.

מאיר שטרית: אתה מכיר עובד מדינה שאין לו רשיון נהיגה?

יצחק גורדון: אולי הוא מנוע או פסול.

יצחק גורדון: לא יודע.

מאיר שטרית: אני לא מכיר.

הילה דוידוביץ: אני לא יודעת לומר לך.

מאיר שטרית: אם יש לו רשיון נהיגה, הוא מקבל אחזקת רכב.

יהונתן קלינגר: יש נוהל להנפקת תעודה לעובדי מדינה.

יצחק גורדון: יש לזה אפילו יתרון.

יצחק גורדון: זאת בדיקה של מנגנון אחר.

מאיר שטרית: בסדר.

מאיר שטרית: שיהיה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אם כך, סיכמנו לגבי (5): מסמך מזהה מסוג אחר שהרשם יאשר לעניין זה מטעמים שיירשמו ובלבד שהמסמך נושא תמונה של המבקש ואת מספר הזהות שלו.

נירה לאמעי-רכלבסקי: לעניין מי שאין בידיו מסמך מזהה לפי פסקאות משנה (1) עד (5).

דן אור-חוף: ברשותכם, עוד נקודה אחת.

דן אור-חוף: כדאי אולי גם לציין או אולי לדרוש מהרשם שיפרסם את התעודות שהוא אישר.

יהונתן קלינגר: זה בסוף.

יהונתן קלינגר: זה כתוב בסוף.

הילה דוידוביץ: יש הודעה על אישור.

נירה לאמעי-רכלבסקי: בסעיף (7)(א), אישור של עורך דין על זהותו של המבקש ועל כך שהוא מכיר את המבקש אישית - אני אוסיף כאן איזשהו משפט לגבי זה שהוא יודע שהוא מאשר את זהותו לצורך הוצאת תעודה מאושרת – בצירוף תמונתו של המבקש החתומה בידי עורך הדין, בהתאם לנוסח שיורה הרשם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: הודעה על אישור שנתן הרשם לסוגי מסמכים מזהים כאמור בפסקת משנה (5) תפורסם ברשומות ובאתר האינטרנט של הרשם.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני מזכירה שאמרנו שב-(א) אנחנו עושים איזשהו מדרג לגבי דרכון, רשיון נהיגה ותעודת עובד מדינה.

מאיר שטרית: יש עוד הערות?

הילה דוידוביץ: תעודת מעבר יורדת למטה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: יורדת למטה.

נירה לאמעי-רכלבסקי: אני חושבת שהיא מסמך הרבה פחות חזק.

מאיר שטרית: אין הערות.

מאיר שטרית: ובכן, אני מאשר את התקנות.

מאיר שטרית: תודה.

מאיר שטרית: הישיבה נעולה.