ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 268, 2010-04-27 09:30

חיים כץ: בוקר טוב.

חיים כץ: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: היום אנחנו צריכים לשים את הדגש על הבריאות והנושא הוא עיור ובריאות, ציון מלאת עשרים שנה להקמת רשת ערים בריאות בישראל.

חיים כץ: לפני יומיים כיבו את האורות במדינת ישראל במטרה להעלות את המודעות לנזקים שנגרמים לסביבה על ידי פליטת גזי חממה, והיום אנחנו נפגשים פה לציון עיור ובריאות, יום הבריאות העולמי.

חיים כץ: למען האמת, כשפנתה אליי בפעם הראשונה, גב' גבי בר זכאי, ממלאת מקום ראש עיריית מעלה אדומים וסגנית יושב ראש הרשות לעיור, ואמרה לי, לא שמעתי על זה, זאת אומרת, הנושא לא ידוע בציבור.

חיים כץ: לחבר כנסת יש זכות כיושב ראש ועדה, להקדיש יום אחד, את כל היום, לכל נושא שהוא רוצה, ולאור פנייתה ולאור חשיבותו של העניין, כפי שהיא הציגה אותו, אמרתי 'אוקי אני אקדיש את היום השנתי שלי לנושא של בריאות', כפי שאתם, ראשי הערים וסגני ראשי הערים, יכולים לעשות על מנת לנסות ולשפר את חיי ובריאות התושבים.

חיים כץ: אם אנחנו משפרים את איכות החיים שלהם, אז זה בטח עוזר לבריאות, לכן הישיבה פה מצולמת ומשודרת.

חיים כץ: אני לא יודע מה הרייטינג, אבל אם זה יוסיף עוד כמה אנשים שזה ייכנס להם למודעות והם יתרמו לכל הפעילות הברוכה הזאת, אז עשינו את שלנו.

חיים כץ: אני רוצה למסור את רשות הדיבור לדר' מילכה דונחין, יושבת ראש רשת ערים בריאות בישראל, בבקשה, גברתי.

מילכה דונחין: תודה רבה.

מילכה דונחין: קודם כל אני מודה לחבר הכנסת חיים כץ, על שהוא מקדיש את הישיבה הזאת הבוקר ומארח את הכנס שיתקיים מיד אחרי כן באודיטוריום, לציון יום הבריאות העולמי ולציון 20 שנות פעילות של רשת ערים בריאות.

מילכה דונחין: רשת ערים בריאות בישראל מהווה חלק מתנועה עולמית שמובלת על ידי ארגון הבריאות העולמי, כבר למעלה מ-20 שנה, במטרה להשיג בריאות לכל.

מילכה דונחין: זאת אומרת, לשפר את בריאות האוכלוסייה, לצמצם את הפערים הבריאותיים ביניהם, לדאוג שלכל אדם תהיה הזכות לבריאות, וכל זאת באמצעות מינהל איכותי, משתף, מחויב לבריאות וקיימוּת.

מילכה דונחין: ברשת היום חברות 45 רשויות מקומיות וערים, חמש מועצות אזוריות, יש לנו 11 ארגונים, 4 משרדי ממשלה ומספר אנשים פרטיים.

מילכה דונחין: אנחנו מהווים יחידת סמך במרכז השלטון המקומי, נתמכים על ידי משרד הבריאות ואנחנו חלק מהרשת האירופית של הרשתות של ערים בריאות שארגון הבריאות העולמי מוביל.

מילכה דונחין: עמדנו בסטנדרטים של קבלה לארגון הזה ועל כן אנחנו כבר 20 שנה חברים בארגון.

מילכה דונחין: ארגון הבריאות העולמי החליט להקדיש את יום הבריאות הזה, השנה, לנושא עיור ובריאות, כיוון שנוכח לדעת שלמעלה ממחצית אוכלוסיית העולם חיה בערים ומלבד היתרונות הכלכליים של העיור, יש גם הרבה מאוד השלכות לא רצויות, בריאותיות.

מילכה דונחין: תהליך העיור מביא לצפיפות במקומות שאנחנו אולי פחות מכירים, גם התפתחות של סלאמס בתנאים בלתי אנושיים לחלוטין, וזה נמצא בהרבה מאוד חלקים בעולם.

מילכה דונחין: גם בערים שלנו יש הרבה ניצול אנרגיה מעבר לדרוש, יש הרבה פסולת, יש זיהום אוויר וכל החוליים שנגרמים מהם.

מילכה דונחין: הערים תורמות 60% מפליטת גזי החממה.

מילכה דונחין: כדי שנוכל באמת לחיות בצורה איכותית בעיר, צריך להשקיע בתכנון העירוני וצריך כמובן שיהיה ממשל אחראי להשלכות הבריאותיות של ההחלטות שלהם.

מילכה דונחין: בנוסף, תהליך העיור גורם לאי שוויון, אי שוויון בין אוכלוסיות.

מילכה דונחין: כשאנחנו מקבלים נתונים סטטיסטיים על ערים, ויש לא מעט נתונים כאלה באינטרנט, אנחנו מקבלים ממוצע כלל עירוני שהרבה פעמים מראה תמונה יפה, לפעמים פחות יפה, אבל אנחנו לא יודעים מה מסתתר מאחורי הפסאדה היפה הזאת של הבתים.

מילכה דונחין: בדרך כלל זה לא מזהה את אי השוויון, ואי השוויון יכול להיות אי שוויון בגלל תנאי מגורים, אי שוויון בין שכונות בתוך אותה עיר, זה יכול להיות אי שוויון שמאופיין בגלל השתייכות חברתית כלכלית, השתייכות אתנית, רמת השכלה, דתיות.

מילכה דונחין: יש הרבה מאוד מרכיבים לאי השוויון ואי השוויון הזה בא לידי ביטוי בתחלואה, בתוחלת חיים, בהתנהגויות בריאותיות, בנגישות לשירותים ואני חושבת שכולם מודעים היום לכך שהאוכלוסיות היותר חלשות גם יותר חולות, גם ההתנהגות הבריאותית שלהם פחות טובה והם גם פחות נגישים לשירותים.

מילכה דונחין: ארגון הבריאות העולמי רואה בערים את הזרוע המבצעת של פיתוח הבריאות והקיימות כדי לצמצם את הפערים הבריאותיים האלה.

מילכה דונחין: השאלה אם בארץ הערים שלנו מסוגלות לקחת את האחריות הזאת לשיפור בריאות האוכלוסייה וצמצום הפערים.

מילכה דונחין: בערים הבריאות ישנה מחויבות פוליטית לעשות את זה.

מילכה דונחין: צעד ראשון שאנחנו עושים כדי לשפר או לצמצם את אי השוויון זה קודם כל לזהות אותו.

מילכה דונחין: אני רוצה להראות לכם כמה דוגמאות מתוך מיפויים שעשינו במספר ערים וכאשר נכנסים ומפלחים את האוכלוסייה גם לפי גיל וגם לפי אזורים, או לפי מרכיבים אחרים, אנחנו תמיד רואים את אי השוויון.

מילכה דונחין: כאן שאלנו את האנשים, 'איך אתה מעריך את מצב הבריאות שלך', והאנשים שאמרו 'טוב' או 'טוב מאוד', אתם יכולים לראות שאם הם צעירים, הם מרגישים טוב מאוד, אבל אם הם פחות צעירים, הם מרגישים פחות טוב, אבל שם ישנם פערים גדולים בין אזורים בעיר, בכל עיר.

מילכה דונחין: יש גם פערים בין קבוצות אוכלוסייה לפי עלייה, אנשים שהם ילידי הארץ הם יותר בריאים, או אומרים שהם יותר בריאים, לעומת אנשים שעלו בין אם עלו לפני 1990 או אחרי 1990.

מילכה דונחין: יש לנו הרבה מאוד נתונים, כמובן לא נציג את כולם, אבל גם שאלנו על הון חברתי.

מילכה דונחין: עד כמה אנשים חושבים שאפשר לתת אמון באנשים אחרים ועד כמה יש עזרה הדדית ואתם יכולים לראות שגם פה, אמנם יש יותר עזרה הדדית מאשר אמון, בכל מקום, אבל יש הבדלים בין אזורים ואתם רואים בשתי ערים שיש גם הבדלים בין הערים; יש כאלה שההון החברתי יותר נמוך וכאלה שהוא יותר גבוה.

מילכה דונחין: וההון החברתי קשור עם בריאות.

מילכה דונחין: זו דוגמה קלאסית של קשר בין השכלה ושיעור המעשנים.

מילכה דונחין: אנחנו יודעים שככל שההשכלה עולה, שיעור המעשנים באוכלוסייה היהודית יורד.

מילכה דונחין: ארגון הבריאות העולמי מציג את העובדה שיש פערים, בכל מקום יש פערים, ולכן גם היתה ועדה מיוחדת שהביאה המלצות לארגון הבריאות העולמי איך לצמצם את הפערים בתוך דור.

מילכה דונחין: אנחנו יכולים בשלב הזה לומר שבכל הערים בישראל יש פערים בין האוכלוסיות, רק מי שמחויב לבריאות התושבים חושף אותם, ואלה הן הערים הבריאות בשלב זה.

מילכה דונחין: תודה.

חיים כץ: תודה לדר' מילכה דונחין.

חיים כץ: הייתי מבקש להעביר את רשות הדיבור לפרופ' ארזה צ'רצ'מן.

ארזה צ'רצ'מן: אני אנסה לדבר יותר בצורה נקודתית ולא אקריא מה שכתוב.

ארזה צ'רצ'מן: אני מבקשת שאתם תקראו ואני אדבר על זה, מסביב לזה וכדומה.

ארזה צ'רצ'מן: זה מאפשר להגיד יותר מאשר אם הייתי מקריאה.

ארזה צ'רצ'מן: אני אתחיל בכמה מלים על תכנון עירוני, מה זה, מה זה עושה, באופן כללי, אחר כך על בריאות, כפי שהוגדרה בהקשר עירוני של ערים בריאות, ואחר כך אני אתייחס לקשר ביניהם.

ארזה צ'רצ'מן: אלה הנחות בסיסיות לגבי הנושא של תכנון, שתכנון מרחבי משפיע באופן משמעותי על איכות החיים, זה לא דבר שהרבה אנשים חושבים עליו, יודעים עליו, מתייחסים אליו, ועל צדק חברתי וסביבתי.

ארזה צ'רצ'מן: דר' דונחין כבר התייחסה לזה, מבלי לקרוא לילד בשמו, אבל שיקולים חברתיים ובריאותיים אינם תופסים מקום ראוי.

ארזה צ'רצ'מן: אני לא יודעת כמה מכם ראיתם את הצעת החוק החדשה של ראש הממשלה, לגבי תכנון ובנייה, בחוק הזה יש יותר מ-500 סעיפים.

ארזה צ'רצ'מן: בדקתי במחשב שלי, המלה 'חברה', 'חברתי', לא מופיעה באף מקום.

ארזה צ'רצ'מן: בריאות יש בכמה סעיפים, אבל המלה חברתי לא, ואני רוצה להראות לכם מה הקשר בין ההיבטים החברתיים ובין תכנון ובין בריאות.

ארזה צ'רצ'מן: הנה שיקולים חברתיים שהיו יכולים להיות חלק מהחוק, חלק מההתייחסות שלנו וכדומה.

ארזה צ'רצ'מן: שיקולים כמו מטרות לאומיות, כמו התייחסות לקבוצות שונות, לא ממוצעים, לא כולם אותו דבר, יש קבוצות שונות מאוד בתוך כל אוכלוסייה, וגם אצלנו, וצריך להתייחס אליהן בצורה מפורטת, מסוימת.

ארזה צ'רצ'מן: השאלה של יחסים בין קבוצות במרחב, וגם תהליך הכולל שיתוף הציבור, שאני אזכיר קצת אחר כך.

ארזה צ'רצ'מן: זו רשימה של ארגון הבריאות העולמי.

ארזה צ'רצ'מן: אני לא המצאתי אותה, אני לא קבעתי את הסדר של הדברים, אין לי מושג אם יש משמעות, מבחינתם, לסדר, מה שכן עשיתי זה שהדגשתי בצבע את המרכיבים שהם רלוונטיים בצורה ישירה יחסית לתכנון מרחבי.

ארזה צ'רצ'מן: אתם רואים שיש המון, אתם עוד תראו, זו רק השקופית הראשונה לגבי התכונות האלה; מדברים על סביבה פיזית, על מערכת אקולוגית, על רמה גבוהה של מעורבות ופיקוח ציבורי, דבר שחסר לנו מאוד, כפי שאתם יודעים מהעיתונים, צרכים בסיסיים לכולם, גישה לכל מיני התנסויות ומשאבים, עידוד קשר לעבר, כלכלה עירונית כמובן חשובה ותכנון נוגע לזה, אבל לא בדיוק בצורה ישירה.

ארזה צ'רצ'מן: תראו איפה נמצא 'בריאות', בשימוש במלה בצורה היותר סטנדרטית שאנחנו רגילים אליה.

ארזה צ'רצ'מן: ארגון הבריאות העולמי כבר הרבה זמן מגדיר בריאות בצורה מאוד רחבה, לכלול את כל הדברים האלה שהופיעו ברשימה.

ארזה צ'רצ'מן: זאת אומרת זה לא רק בריאות במובן הרפואי, של היעדר מחלות או טיפול במחלות וכדומה, אלא זה דברים הרבה יותר רחבים מאשר אך ורק ההיבט של בריאות.

ארזה צ'רצ'מן: מה אופי הקשר בין הסביבה הפיזית לבין בריאות והתנהגות בריאה?

ארזה צ'רצ'מן: שני דברים שצריך לחשוב עליהם בנפרד; אחד, יש השפעה ישירה על בריאות, מדברים שאנחנו יחסית מודעים להם, והם בטיפול של המשרד להגנת הסביבה וגופים אחרים, זיהום מכל מיני סוגים, של אוויר, מים וקרקע.

ארזה צ'רצ'מן: יש פה נקודה נורא חשובה.

ארזה צ'רצ'מן: החלק האובייקטיבי הוא הזיהום, אבל התגובה שלנו, של הרשויות ושלנו כבני אדם יכולה להיות התעלמות, או פעולה של הרשויות, או של ארגונים אזרחיים או של פעילים מתנדבים, כדי לתקן את המצב, למתן את הבעיה ו/או למנוע את קיומה בעתיד.

ארזה צ'רצ'מן: לאורך השנים נוצרו בעיות סביבתיות קשות שלא כל כך פשוט לטפל בהן, לדוגמה זיהום הקרקע ממתכות כבדות, שיש באזורי תעשייה לשעבר.

ארזה צ'רצ'מן: לא כל כך ברור מה לעשות, האם לדרוש שמי שזיהם ינקה לפני שיתחילו לבנות מחדש?

ארזה צ'רצ'מן: האם מי שרוצה לבנות שם, שהם ינקו, שהם ישלמו בשביל זה?

ארזה צ'רצ'מן: לגמרי לא פשוט.

ארזה צ'רצ'מן: אני רוצה לציין גם שגם בתוך בניינים יש שאלות תכנוניות הקשורות לבריאות.

ארזה צ'רצ'מן: לדוגמה מערכת המיזוג ואיך היא פועלת, סוג החלונות והאם אפשר לפתוח או לא, סוג הריהוט, סוג התאורה, סוג השטיחים, או צבע הקירות, שעלולים לפלוט גורמים מסרטנים.

ארזה צ'רצ'מן: צריך להקפיד שלא ישתמשו בחומרים כאלה.

ארזה צ'רצ'מן: זה מדבר על השפעה לא ישירה על הבריאות.

ארזה צ'רצ'מן: זאת אומרת, אנחנו יכולים/צריכים לתכנן את הסביבה, כל הסביבה בכל המקומות, בצורה המאפשרת ומעודדת התנהגות בריאה, או אנחנו יכולים לתכנן, ובחלק מהמקרים זה מה שעושים לצערי, תכנון המקשה, או מפריע להתנהגויות בריאות.

ארזה צ'רצ'מן: דברים הקשורים ליכולת ללכת ברגל, או לרכב על אופניים, שמגדירים את הבטיחות, שזה נוגע לסוגי רחובות ומדרכות ורוחבם והריהוט שלהם, מיקום של שימושי קרקע שונים, והמרחקים ביניהם.

ארזה צ'רצ'מן: לדוגמה, אם יש לנו שכונה שיש בה כבישים שלא רחבים מאוד, שהמכוניות לא נוסעות מהר מאוד, שהמרחק בין בנייני המגורים לבתי ספר, מתנ"ס, לספרייה, למכולת וכדומה, הוא מרחק סביר, הילדים יכולים ללכת לשם, ויכולים גם ללכת לבד, שאילו היה לי זמן הייתי מסבירה לכם למה זה נורא חשוב.

ארזה צ'רצ'מן: היום בארצות הברית הם עושים הרבה מחקרים ועוסקים הרבה בבעיית ההשמנה אצל ילדים ובני נוער.

ארזה צ'רצ'מן: הם מחפשים כל מיני דרכים לשנות את השכונות שלהם, שיותר יידמו לחלק מהשכונות שלנו, זאת אומרת שכונות ששם הילדים בהחלט יכולים ללכת, עדיין, היום.

ארזה צ'רצ'מן: בארצות הברית, שמעתי ברדיו שהם אוסרים על הורים לאפשר לילדים ללכת לבד לבית הספר.

ארזה צ'רצ'מן: אוסרים עליהם, קראו למשטרה כשאמא העיזה לעשות את זה.

ארזה צ'רצ'מן: אבל בסופו של דבר ההתנהגות שלנו לא מוכתבת על ידי מה הסביבה מאפשרת או לא מאפשרת, היא קשורה לכל מיני משתנים מתערבים ובסופו של דבר אנחנו מחליטים איך אנחנו נתנהג.

ארזה צ'רצ'מן: אז אנחנו צריכים לפעול גם ברמה של תכנון, אבל גם ברמה של חינוך והסברה למבוגרים.

ארזה צ'רצ'מן: נושאי תכנון שרלוונטיים לבריאות - יש פה המון נושאים, המון דברים שהתכנון קובע ואם אתם, אנחנו, לא מעורבים באיך הדברים האלה באים לידי ביטוי בתכנון, אז יש לנו בעיה.

ארזה צ'רצ'מן: אני רוצה לסיים בכמה מלים על הנושא של שיתוף/השתתפות הציבור.

ארזה צ'רצ'מן: בהצעת החוק החדשה, האנשים שכתבו את החוק מאוד מתגאים בכך שיש לפחות סעיף אחד, יחסית גדול, סעיף 154, שמדבר על חובה ליידע את הציבור על תכניות, על החלטות, על ישיבות וכדומה, שתהיה מידה רבה יותר של שקיפות מאשר יש היום, וזה דבר מאוד חיובי, אבל, ויש פה אבל גדול מאוד; היידוע והשקיפות הזאת הם בסיס הכרחי לשיתוף הציבור, אבל הם לא שיתוף הציבור.

ארזה צ'רצ'מן: זו התחלה, אבל זה לא שיתוף הציבור.

ארזה צ'רצ'מן: שיתוף הציבור זה מצב שבו האנשים, התושבים, אני ואתם, כי כולנו תושבים, גם אם יש לנו תפקידים חשובים במקומות מסוימים, לוקחים חלק בתהליכי קבלת ההחלטות.

ארזה צ'רצ'מן: אז החוק לא כולל את זה, הוא צריך לכלול את זה ואני מאוד מקווה שאתם, במקומות שאתם גרים בהם או עובדים בהם, תקדמו את המגמה הזאת שתוכל לתרום לבריאות של כולנו ולסביבה.

ארזה צ'רצ'מן: תודה.

חיים כץ: תודה רבה לפרופ' ארזה צ'רצ'מן על דבריה.

חיים כץ: אנחנו נמשיך בתכנית ונעביר את רשות הדיבור לסגנית ראש עיריית ירושלים, גב' נעמי צור.

נעמי צור: תודה.

נעמי צור: אני גם רוצה לברך את קיום היום המיוחד הזה.

נעמי צור: אני חושבת שזה לא עניין של מה בכך ולא מובן מאליו, ותודה לחבר הכנסת כץ, יושב ראש הוועדה.

נעמי צור: אני חושבת, והנושא שאני מקדישה לו את הדקות שלי, הוא העובדה שעיר בריאה חייבת להזמין את התושבים שלה לקחת חלק אינטגרלי ומעורב מאוד בכל תהליכי קבלת ההחלטות, וזה המקום שאנחנו עוד לא הגענו אליו בשלטון המקומי.

נעמי צור: אולי זה מתיישב יותר עם ההשקפה הסינית שבמערכת הבריאות הסינית אנחנו משלמים לרופא כל עוד אנחנו בריאים, וכשאנחנו חולים אנחנו מפסיקים לשלם לו.

נעמי צור: אם נתחיל לעשות את הסוויץ' הזה בהתנהלות העירונית, נגלה שנעשה כל מיני דברים כדי להבריא את העיר.

נעמי צור: אני פעלתי בתחום של קידום שיתוף הציבור בהליכי התכנון, עוד הרבה לפני כניסתי למערכת הפוליטית, ואנחנו בחנו מקרים לא מעטים שגם בחוק התכנון הקיים, כשהציבור נכנס לנושא לעומק והביא מחוכמתו ומנתוניו לשולחן הדיונים, הוא שינה את ההחלטות התכנוניות.

נעמי צור: לשינוי של ההחלטות התכנוניות האלה יש משמעות, גם בריאותית, גם חברתית, ומשמעות כל הערכים היקרים לעיר הבריאה.

נעמי צור: אם אני מסתכלת על ההחלטה שהתקבלה במרכז, להשאיר את השטח של פארק אריאל שרון שלם, אם אני מסתכלת על השימור של עמק הצבאים, שהופך היום, יחד עם עיריית ירושלים, להיות פארק הטבע העירוני הראשון בישראל, המשמעויות של ביטול תכנית ספדי.

נעמי צור: אלה דברים שבקושי במערכת התכנון הקיימת, עם שיתוף ציבור, שנכנס בצורה מאוד מוזרה תחת הכותרת של התנגדויות, בשלב האחרון של ההליך, אנחנו רואים, ותיכף אני אתייחס גם למה שפרופ' צ'רצ'מן אמרה, שאנחנו נמצאים במקום מאוד מסוכן מבחינת בריאות התהליך, מילא בריאות העיר.

נעמי צור: בירושלים בתחילת הקדנציה קיבלנו החלטה להרחיב את השיח עם התושבים ועם המוסדות ועם הארגונים בעיר, ופתחנו את כל הוועדות העירוניות לציבור, ונפל בזכותי להקים גם ועדה חדשה, ועדת תכנון עירוני, כדי להרחיב את השיח הזה ולהביא לייצוג בתוך הוועדה של החל מהקבלנים והאדריכלים, כלה בכל גוף שרוצה להיות נוכח, אם זה גופים ירוקים, נציגות שכונתית, וכמובן הוועדה פתוחה וגם תושבים מכל חלק של העיר יכולים להעלות נושאים.

נעמי צור: זה מתוך תקווה שאנחנו צועדים קדימה, בהסתכלות הדמוקרטית-ההשתתפותית במערכת התכנון.

נעמי צור: אבל כשאנחנו באים להסתכל על הרפורמה המקודמת ואי אפשר להתעלם מזה, וכולם מתחילים להבין את זה, כולל ראש הממשלה, אני חושבת שהיום צריך להסתכל על זה דרך הפריזמה של השערוריות שנבחנות כיום, במערכת המשפט וגם על ידי המשטרה, חלק מהן קרו גם בעירי, בירושלים, ואני חושבת שאנחנו צריכים לשאול שאלה אולי בוטה לגבי הרפורמה החדשה; האם המצב החדש יקל על הולילנדים או יקשה על הולילנדים.

נעמי צור: זו שאלה יחסית פשוטה ופרופ' צ'רצ'מן כבר העלתה חלק מהנושאים.

נעמי צור: אם אנחנו מסתכלים על המקרים שבהם הציבור הצליח לשנות את ההחלטה התכנונית, במצב החדש הוא לא יכול היה, כי תכנית ספדי יכלה להיות מוכרזת כמרחב תכנוני מיוחד, יש השלכות בריאותיות אדירות לתכנית ספדי, ואילו עשינו תסקיר השפעה על הבריאות, לגבי התכנית הזו, אנחנו היינו מגלים שזו שיטה של תכנית אחת וועדה אחת, וזכות ערר, זכות הדיון, זכות ההמשך נלקחות מן הציבור.

נעמי צור: אני רוצה לגעת בפורום שהיתה לי הזכות גם להיות בהקמה שלו לפני שנתיים או שלוש.

נעמי צור: יושבים פה דר' איתמר גרוטו ודר' חגי לוין ודר' מילכה דונחין, שהיו איתי באותו שלב, להקים פורום שפועל כדי להכניס את שיח הבריאות אל תוך הליך התכנון, והדבר הזה מאוד רלוונטי לחיים העירוניים שלנו.

נעמי צור: דיברנו על הנהגת תסקיר השפעה על הבריאות.

נעמי צור: עם הרפורמה הזו אנחנו מתרחקים מהשיח הזה, כי תסקיר השפעה על הבריאות דורש שיתוף ציבור בכל השלבים, לא בהתנגדות.

נעמי צור: המלה 'התנגדות' צריכה להיעלם מהשיח, אנחנו צריכים לדבר על שותפות, על תהליך שבו אנחנו שומעים את כל הקולות ואולי גם חוסכים הרבה כספי ציבור עם תהליך התכנון.

נעמי צור: במצב החדש של הרפורמה נעלמים בוועדות המסוימות נציגי משרד הבריאות, שקולם צריך להיות יותר ויותר חשוב, ולא פחות ופחות.

נעמי צור: לסיום, ויש הרבה מאוד מה לומר בנושאים האלה, אני רוצה להזמין את מי שמעוניין להגיע הערב, עם תום יום העיון הזה, לישיבה מיוחדת של ועדת התכנון העירוני שלנו, שתדון בהשלכות של הרפורמה על התפקוד של השלטון המקומי.

נעמי צור: אני חושבת שזה רלוונטי לכולנו ונוכל לקבל החלטות יחד, וגם להשפיע על הדיונים בוועדת הפנים, בדיוני ההמשך של הרפורמה.

נעמי צור: אז תודה רבה ושיהיה לנו יום מוצלח.

חיים כץ: תודה רבה לגב' נעמי צור, ואנחנו נמשיך במתכונת שאתם הצעתם ונעביר את רשות הדיבור לסגן ולממלא מקום ראש עיריית הרצליה, מר יהונתן יסעור.

יהונתן יסעור: בוקר טוב לכולכם.

יהונתן יסעור: אנחנו בהחלט גאים להיות חלק מהפרויקט הלאומי והארצי של רשת ערים בריאות.

יהונתן יסעור: אני התבקשתי לדבר על הנושא של המחויבות הפוליטית לקידום הבריאות ברשות המקומית ואני צריך לציין שני אנשים חשובים בעניין הזה.

יהונתן יסעור: ראשית זו גב' רות רזניק, שהיא חברת מועצת העיר, כלת פרס ישראל וכלת פרס יושב ראש הכנסת, שהקימה לפני כ-12 שנים את ועדת הבריאות בעיר הרצליה, ודחפה להצטרפות שלנו לרשת ערים בריאות, ועושה הרבה מאוד לעניין הזה.

יהונתן יסעור: וכמובן התמיכה של ראש העירייה, גב' יעל גרמן, לנושא הזה, גם המחויבות שלה וגם העמדת תקציבים, דבר שהוא חשוב מאוד.

יהונתן יסעור: אנחנו משקיעים כמיליון וחצי שקלים בשנה לטובת ועדת הבריאות והפעילות שלה במסגרת הבריאות הציבורית, וראש העירייה, במחויבות שלה לעיר ירוקה, לרווחה ושוויון ועיר בת קיימא, מטמיעה למעשה במדיניות הזו את כל הנושאים שעלו פה.

יהונתן יסעור: אני רוצה לקחת טרמפ על העניין של שיתוף הציבור; אנחנו הנהגנו לפני למעלה מעשר שנים שיתוף ציבור, עוד לפני התהליך הסטטוטורי.

יהונתן יסעור: ברגע שיש תכנית יזומה שבה יזם פרטי או הרשות, אנחנו, מקדמים תכנית בניין עיר, או תכנית בינוי מסוימת ברמה יותר רחבה, אנחנו מציגים את זה לציבור, עוד לפני שהוועדה המקומית דנה בעניין, ואנחנו מטמיעים, כבר בדיוני הוועדה, את רמת ההתנגדויות וגם הערות של הציבור הרלוונטי, לאו דווקא התנגדויות, מי שהשתתף באותו דיון, ועל ידי כך אנחנו מטמיעים את ההערות בתכנית, מקלים על ההתנגדויות ומקדמים את התהליכים בצורה הרבה יותר מובנית, כמו ההצעה לדלג על חלק מהחסמים או המסננת שיש בחוק התכנון והבנייה הקיים, בתכנית של הרפורמה.

יהונתן יסעור: אנחנו גם ניהלנו מאבק גדול מאוד על שמירה של פארק של 711 דונם במרכז הרצליה, שבעלי הקרקעות רצו לעשות איחוד וחלוקה, דרשו את זה וסחבו אותנו לבתי משפט.

יהונתן יסעור: זכינו בכל הערכאות בצורה מוחצת, כולל המועצה הארצית ובית המשפט העליון, ובהרצליה מוקם בשנים האחרונות פארק בהיקף של 711 דונם, הוא פתוח לכלל הציבור ויש לנו אלפי מבקרים בשבתות ובימי חול הציבור הדתי מבני ברק, אלעד וגם מעמנואל מגיעים באוטובוסים לבלות בפארק שלנו.

יהונתן יסעור: כרגע זה רק 120 דונם, אנחנו אמורים במשך עשרות השנים הקרובות לפתח את ה-700.

יהונתן יסעור: נושא של פעילות לעיר בריאה כרוך בשיתוף פעולה מאוד רציני ורחב עם מרב האוכלוסייה והחוכמה היא באמת לעשות את הקשר עם ארגונים שונים ועמותות שונות של מחלות, לא יודע איך להגדיר את זה.

יהונתן יסעור: יש לנו עמותה של הנמ"ג ועמותה של סכרת ועמותה של ילדים מתאבדים, לתמיכה, ועמותה שתומכת בנשים חד הוריות שחלו במחלה ממארת והן מתמודדות לבד בעניין הזה, והמטרה היא לרכז את כל הנושאים האלה תחת קורת גג אחת ולתת להם את התמיכה הרצויה והראויה.

יהונתן יסעור: הקמנו מרכז בריאות, הקצינו לזה מבנה ושם מתנהלת הפעילות הזאת ואנחנו מברכים על כל ארגון שבא ופונה לפעול בבית הזה, הרוב באמצעות מתנדבים והחוכמה היא באמת לגייס את הציבור ויש ציבור רחב שמוכן להתנדב לנושא הזה.

יהונתן יסעור: המעורבות הפוליטית או המחויבות הפוליטית צריכה לעטוף את כל הפעילות הזאת ולתת את הגב לחיזוק בריאות הציבור ברשות המקומית.

יהונתן יסעור: יש פה הרבה דברים והזמן קצר לי; כל מה שאנחנו עושים ומה שאנחנו מפתחים במסגרת העירייה, מי שברשת ערים בריאות יודע את זה.

יהונתן יסעור: לאחרונה, בדיוק השבוע ביום ראשון, הפעלנו פרויקט של 'נעים בעיר' בשישה מוקדים עירוניים, בגנים ציבוריים.

יהונתן יסעור: אנחנו מפעילים פעילות ספורט בחינם, טיי צ'י, הליכה, כושר לגברים, כושר לנשים, הכל ללא תמורה.

יהונתן יסעור: התקציב לשנה הזו הוא כ-500,000 שקל.

יהונתן יסעור: זה התחיל השבוע, וזה עוד בחיתולים, אבל כבר עשרות אנשים משתתפים בפעילות הזאת ביומיים שזה התקיים, ראשון ושני.

יהונתן יסעור: כל פעם זה במקום אחר ובאופן שיטתי כל יום בשבוע זה יהיה במקום אחר ואנשים ילמדו את זה ויגיעו לשם.

יהונתן יסעור: זה חלק מטיפול בבריאות דרך הספורט.

יהונתן יסעור: לסיכום אני רוצה לקרוא לחברי הכנסת; הרשויות המקומיות הן החזית של הטיפול באזרח ואנחנו מסוגלים ומוכנים לעשות הרבה מאוד גם בתחום הבריאות, אבל גם בתחומים אחרים.

יהונתן יסעור: דאגו לשמור על העצמאות שלנו ושלא יפריעו לנו החלטות הממשלה, בשביל לפעול לטובת הציבור, שהוא של כולנו, גם של הכנסת וגם של הרשויות המקומיות.

יהונתן יסעור: תודה רבה.

חיים כץ: לבקשתו של מר יהונתן יסעור, אנחנו נתייחס אחר כך אולי בדיון.

חיים כץ: אחרי הדוברת הבאה יהיה לנו דיון של 20 דקות ואז אולי נוכל להתייחס.

חיים כץ: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לסגנית וממלאת מקום ראש עיריית מעלה אדומים וסגנית יושב ראש הרשת לערים בריאות, גב' גבי בר זכאי.

גבי בר זכאי: תודה רבה.

גבי בר זכאי: אני רוצה להציג כאן דוגמה של עיר שלקחה על עצמה את התפיסה של עיר בריאה ובאמת משלבת גם את העשייה בקידום הבריאות וגם שילוב של יוזמות עירוניות וממלכתיות בתפיסה הארגונית של העיר, אבל לפני כן תרשו לי שוב להודות לחבר הכנסת חיים כץ, שניאות להעלות את הנושא של בריאות וקיימוּת לסדר היום הציבורי בכנסת.

גבי בר זכאי: הדבר הזה מאוד מאוד חשוב, לקבל תהודה ארצית ומחויבות גם של מקבלי ההחלטות בממשלה ובוודאי בכנסת, וגם ברשויות המקומיות.

גבי בר זכאי: כפי שאמרתי, מעלה אדומים, שראש העיר שלנו נמצא כאן, מר בני כשריאל, קיבלה החלטה, בהצבעה של מועצת העיר, כבר בשנת 1994, ליישם את מדיניות העיר הבריאה, כפי שיזם ארגון הבריאות העולמי וחברה ברשת הערים הבריאות בישראל.

גבי בר זכאי: ההחלטה הזאת יצרה מחויבות מראש העיר, שבאמת מאמין ודוחף לקחת אחריות אישית של מקבלי ההחלטות העירוניות ועד אחרון העובדים, לפעול למען קידום איכות חייו של התושב.

גבי בר זכאי: בשלב הראשון ליישום התפיסה הזאת ביצענו פרופיל בריאות עירוני, אשר על פי הממצאים נקבע מצב תפיסת הבריאות של התושבים, נבחנו צרכי האוכלוסייה בפיתוח שירותים ונבנתה תכנית התערבות ויעדים ליישום הממצאים.

גבי בר זכאי: במהלך השנים של המחויבות הזאת שלנו לתפיסת העולם של העיר הבריאה, קידמנו תכניות של קידום בריאות במערכת החינוך, החל מהגיל הרך ועד לבתי הספר התיכוניים, לכל שכבת גיל על פי צרכיה והבנתה, הוכנסו תכניות של בריאות הפה והשן, של תזונה נכונה, של פעילות גופנית, של יוגה,של הכרת השונה והאחר, של סובלנות הדדית.

גבי בר זכאי: כל התכניות האלה אומצו על ידי אגף החינוך ונכנסו בכל שכבות הגיל.

גבי בר זכאי: מתבצעות הדרכות להורים ולאנשי חינוך, מתוך מחשבה ליצור גם שפה אחידה בעיר, שפה ברורה של הורים, מורים וילדים, של אחריות אישית לבריאותנו, נבנו תכניות לקידום בריאות למבוגרים ולקשישים, ובמסגרת התפיסה הארגונית הכוללת למדו גם אגפי העירייה לעבוד ביחד, לחשוב על שיתופי הפעולה, ליצור איגום משאבים, כל אגף בתחום בונה את תכנית עבודתו, בראייה של שיפור איכות החיים של התושב, הן בתכנון הפיזי, אגף ההנדסה למשל והאגף לשיפור פני העיר, מתכננים כל שכונה חדשה בראייה כוללת של הצרכים; גני ילדים, בתי ספר, שירותי דת, תרבות פנאי, שטחים ופארקים התאימו מאוד לתפיסת העיר הבריאה.

גבי בר זכאי: כל התהליכים של התכנון המוקדם, גני משחקים, למשל יש לנו קבוצה מאוד גדולה של כמעט מאה ילדים עם צרכים מיוחדים, נבנו גנים בשיתוף פעולה עם הביטוח הלאומי, גנים שמיועדים לילדים נכים, שאפשר לשלב אותם בתוך הקהילה ובתוך השכונות.

גבי בר זכאי: כל אגף, כמו שאמרתי, בעצם בונה את התכנית שלו מתוך מחשבה על הבריאות הסביבתית והחברתית של התושב.

גבי בר זכאי: אגפי הרווחה והחינוך גם שמים דגש על בריאות חברתית ונפשית, מפעילים תכניות פרטניות ותכניות קבוצתיות, כל שירותי הבריאות בעיר, קופות החולים, טר"מ, מרפאות בריאות הציבור, כולם רואים את התושב במרכז ודואגים לשלבו בתכנון וקבלת החלטות ובשיתוף ואחריות על בריאותו.

גבי בר זכאי: ביוזמת ראש העיר מתקיימות פגישות שוטפות עם התושבים, כמו שהזכיר כאן ידידנו מהרצליה, יש מפגשי תושבים בהם מוצגת בפני התושבים, בכל שכונה ושכונה, התכנית לפיתוח העירוני, שומעים את ההיזון החוזר מהתושבים, בקשות, הנחיות, ואחר כך בהתאם לכך מנהלי האגפים בונים את תכנית ההתערבות שלהם.

גבי בר זכאי: יוזמות ממלכתיות נוספות, כדוגמת למשל הרשות למלחמה בסמים, מציל"ה, שזה שירות של המשרד לביטחון פנים למניעת ונדליזם ואלימות, כל התכנית של עיר ללא אלימות שפועלת במעלה אדומים מזה שלוש שנים, מתוך מגמה לשים את הביטחון האישי של האזרח במקום מרכזי בסדר היום הלאומי והרשותי, תכניות של ממשלת ישראל, כמו התכנית של עיר ללא אלימות, שמנוהלת על ידי המשרד לביטחון פנים ועם הקרן לידידות, בראשותו של הרב אקשטיין.

גבי בר זכאי: כל הפעילות הזאת בעצם מצאה דלת פתוחה אצלנו במסגרת של העיר הבריאה ומשתלבת בתוך התכנית של קידום בריאות התושבים.

גבי בר זכאי: אנחנו עוסקים במקביל במספר מישורים, גם בנושא של אכיפה, גם בנושא של רווחה וטיפול בנזקי אלימות, גם בנושא של החינוך הפורמלי והבלתי פורמלי, של תרבות הפנאי, כאשר העיקרון של שותפויות בין הגורמים השונים לעשייה משותפת התאימו מאוד לתפיסה של העיר הבריאה, ולכן התאימה לעשייה במעלה אדומים.

גבי בר זכאי: הפכנו בקטע הזה להיות מודל ארצי ביישום התכנית, והתוצאות החיוביות אליהן הגענו, הורדה של כמעט 47% במקרי האלימות בתוך העיר, כתוצאה מפעילות משולבת של כל הגורמים העירוניים, וזה על פי נתוני המשטרה, נתונים אובייקטיביים שרשומים אצל המשטרה.

גבי בר זכאי: היום אנחנו חונכים שמונה רשויות חדשות אחרות שנכנסות לתכנית לשנת 2010, ביניהן ירושלים, מבשרת ציון, גבעת זאב, אריאל.

גבי בר זכאי: אנחנו מהווים עבורם דוגמה ליישום המדיניות הזאת ושילובה בתכניות קיימות.

גבי בר זכאי: היוזמות האלה מתחברות לפעילות של העיר הבריאה, כל תחום מקבל מצד אחד את הכבוד הראוי לו בעשייה, תוך תיאום ושילוב, וכך בעצם אנחנו מנסים למנוע כפילויות במקרה הטוב וניגודים במקרים הפחות טובים.

גבי בר זכאי: נעשה גם איגום משאבים, גם בכח אדם וגם בנושא של כסף ובכך יוצרים איזה שהיא סינרגיה של עשייה שחוסכת משאבים ובעצם מפתחת יותר את הפעילות.

גבי בר זכאי: לכן אני יכולה לסיכום לומר בפה מלא שתפיסת העיר הבריאה לטווח הארוך משפרת מאוד את איכות חייו של התושב ובעצם חוסכת גם במשאבים ומאפשרת לרשות לפעול ולקדם את רמת החיים הטובה בעיר.

גבי בר זכאי: תודה רבה לך, שוב, חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: תודה רבה לגב' גבי בר זכאי.

חיים כץ: אנחנו נמשיך לפי הסדר שביקשתם ונפתח את הישיבה הזאת לדיון.

חיים כץ: ראשונת הדוברות תהיה חברת הכנסת דר' רחל אדטו, שלפחות בקטע של הבריאות יכולה לתרום פה רבות.

חיים כץ: בבקשה.

רחל אדטו: תודה רבה, אדוני היושב ראש, ובוקר טוב.

רחל אדטו: אני כמובן מצטרפת לכל המברכים ובמיוחד לאור ידיעתי את סדר היום הצפוף והלחוץ של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, אני מברכת אותך עוד יותר, אדוני היושב ראש, על זה שלקחת את הנושא והעלית אותו לסדר היום.

רחל אדטו: כמובן שאני מצטרפת לכל מה שנאמר פה, לחשיבות ולהעלאת המודעות, ועל זה כמובן אין לי מה להוסיף.

רחל אדטו: אני רוצה לענות על שני דברים.

רחל אדטו: דבר ראשון, בנושא המעורבות הפוליטית והחקיקה, שנאמר על ידי שני דוברים כאן.

רחל אדטו: לאחרונה הגשנו הצעת חוק שאני מאוד מקווה שהיא אכן תצליח לעבור את המחסומים של הצעת חוק ותהפוך לחקיקה, דווקא בצל הרפורמה, כאשר הצעת החוק אומרת שבכל ועדה שתוקם, ועדת תכנון ובנייה בכל ועדה שהיא, יהיה איש בריאות הציבור שיהיה חבר בוועדה על פי חוק.

רחל אדטו: אני ערה למכשולים שצריכה לעבור הצעת חוק, נראה לי שהצעת חוק כזו היא כל כך נכונה וכל כך מיטיבה, שאני מקווה שהיא תעבור את כל המחסומים שצפויים בדרך, אבל היה אם היא באמת תעבור, אז זה ייתן מענה גם למה שנאמר על ידךְ, וגם על מה שנאמר על ידי מר יהונתן יסעור, ואני בהחלט מקווה שנצליח לקדם את זה, ואם כן, לוח הזמנים יהיה, אני מקווה, עוד במושב הקיץ הזה.

רחל אדטו: בכל אופן זה יהיה על סדר היום.

רחל אדטו: לגבי דבר נוסף שמציק לי.

רחל אדטו: אני הייתי מעורבת בחודשים האחרונים בשני מאבקים, אחד זה המאבק על תחנת הכח הפחמית באשקלון, שמוכרזת כאן כעיר בריאה, ועכשיו בשדה בריר בערד.

רחל אדטו: השאלה שלי, ואין לי תשובה, איפה המעורבות של רשת ערים בריאות, המעורבות של הערים, המעורבות של כל היושבים פה, בכל הנושאים שהם נושאים שהם תכנוניים, חברתיים, אבל בוודאי נושאים בריאותיים.

רחל אדטו: אין שאלה לגבי הקשר הבריאותי באשקלון בין תחנת הכח הפחמית לבין המאבק שנעשה כאן, ואז איפה המחויבות של עיריית אשקלון לעיר בריאה, איך היא נכנסת במסגרת המאבק הזה?

רחל אדטו: זו שאלה שאין לי תשובה.

רחל אדטו: ראש העיר מגיע להפגנות, אבל מעבר לזה, אם יש עוד מחויבות של כל הגוף שיושב פה בנושאים האלה.

רחל אדטו: אשקלון היא דוגמה, ואותו דבר זה המאבק שכרגע מתקיים בערב, כשראש העיר שהיה עד לאחרונה יושב ראש הוועדה הקרואה, היה חלק מהמאבק הזה, אבל הנקודה שרציתי להעלות היא באמת המאבקים, לא רק במסגרת התכנונית המצומצמת של העיר, מסלולי הליכה, או תזונה וכל הדברים האלה, כשזה מגיע כבר למאקרו, כשזה כבר לא בתוך העיר עצמה, אלא בהיקף של העיר, עם השלכה בריאותית מאוד משמעותית לגבי התושבים ועל זה אין לי תשובה.

חיים כץ: תודה לדר' רחל אדטו, ואני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת אריה ביבי.

חיים כץ: בבקשה.

אריה ביבי: אדוני היושב ראש, גם אני, כמו כל חבריי, מברך על הפגישה הזו.

אריה ביבי: אני חושב שהיא היתה רצויה וטוב עשית, למרות זמנך ולמרות הזמן של כל החברים כאן.

אריה ביבי: אני רוצה לומר כמה דברים.

אריה ביבי: קודם כל, גם אני יושב בוועדה שהיא ועדת תכנון ובנייה, ועדה חדשה שהוקמה, ואני אומר לכם, אתמול הגיע הנושא של חוות גז שרוצים להקים בסביבות הכרמל ואנחנו בוועדת הפנים, הוועדה הזו עצרה את זה בעודו באבו, דחינו את זה שיעשו את החווה הזאת בתוך הים.

אריה ביבי: זה אמנם יעלה קצת יותר כסף, זה אמנם יעלה קצת יותר זמן, אבל מבחינה אקולוגית, מבחינת מראה, מבחינת נוף, מבחינת בריאות, זה הדבר שנכון היה לעשות.

אריה ביבי: מה אני רוצה לומר בזה?

אריה ביבי: אני חושב שקולם של האנשים בוועדות תכנון ובנייה, במיוחד בערים, צריך יותר להישמע, וראש העיר צריך לתת יותר יחס אליהם.

אריה ביבי: על מנת להיות אופרטיבי, אדוני היושב ראש, אני חושב שרשות חזקה, וכאן אנחנו רואים שהרשויות החזקות הן אלה שמובילות.

אריה ביבי: ..

אריה ביבי: יצא לי להיות יושב ראש בוועדה קרואה ברשות לא חזקה, כמו לוד, הרשויות החזקות צריכות אולי לעשות איזה סדר שיאמצו את הרשויות החלשות בנושא הזה, שכל רשות חזקה תאמץ רשות חלשה והיא תוביל אותה.

אריה ביבי: אני חושב שזה ייתן דחיפה גדולה.

אריה ביבי: הנושא הבא, אדוני היושב ראש, יש כסף שנמצא במפעל הפיס, חלקו הגדול הולך לאוצר.

אריה ביבי: הכסף הזה כולו מראשיתו היה מיועד לחלוקה לערים, עיירות וכפרים שהם מבחינה סוציו אקונומית בעייתיים ולשם נתנו תקציב למועדונים, בית מפעל הפיס, מגרש כדורסל וכולי.

אריה ביבי: היום המדינה השתלטה על הכסף הזה ועושה את החלוקה וחלק מזה, נדמה לי משהו כמו 1.2 מיליארד, הולך לאוצר.

אריה ביבי: לדעתי, אם מהכסף הזה לקחת ולהכניס אותו לנישה הזאת של ערים בריאות ודווקא בערים שהן במצב סוציו אקונומי, בזה יכולנו ל...

אריה ביבי: משרד הפנים גם הוא הרי מקצה כספים לערים ולעיירות בנושא פיתוח של מדרכות ובכל מיני נושאים, מה שנקרא מאטצ'ינג, שהעירייה נותנת חלק ומשרד הפנים נותן שני חלקים.

אריה ביבי: אם גם כאן נשתף את משרד הפנים שייתן משהו, לדעתי אנחנו יכולים להגדיל את הנושא הזה של ערים בריאות.

אריה ביבי: אני מצטרף שוב לכולם ואני חושב, חבר הכנסת חיים כץ, שעשית פה עבודה יוצאת מן הכלל כשזימנת אותנו.

חיים כץ: תודה רבה לחבר הכנסת אריה ביבי, והייתי מבקש להעביר את רשות הדיבור לגב' דפנה קלנברג, נציגת ארגון 'בטרם' לבטיחות ילדים.

דפנה קלנברג: תודה רבה, כבוד היושב ראש, על הכבוד שניתן לי.

דפנה קלנברג: דר' מילכה דונחין, ברכות על יום החג.

דפנה קלנברג: ברשות

דפנה קלנברג: כם אני רוצה להתחבר לאמירה של דר' דונחין שבאה ואמרה שלרשות המקומית יש את החובה לעסוק בכל מה שקשור בבריאות, וכך אמר ארגון הבריאות העולמי.

דפנה קלנברג: ארגון הבריאות העולמי בא והגדיר את נושא התאונות, היפגעות, במיוחד של ילדים, כמגפה השנייה למאה הנוכחית.

דפנה קלנברג: מספיק לפתוח את עיתוני סוף השבוע או את העיתונים של יום העצמאות ולראות את היפגעות הילדה שנפלה מהגג, או הילד ששתה את נוזל ההדלקה של הפחמים, וזה עוד בלי שספרנו את היפגעות הילדים מתרסיסי השלג והכוויות הנוספות במהלך החג.

דפנה קלנברג: הרשות המקומית היא באמת המקום לפעול.

דפנה קלנברג: אנחנו מצאנו בארגון 'בטרם' שבכל הרשויות המקומיות יש רצון טוב לעסוק בנושא בריאות ובנושא בטיחות ילדים, אין ראש רשות אחד שיבוא ויגיד 'הנושא לא רלוונטי לי'.

דפנה קלנברג: מצאנו גם שכמעט כל הרשויות המקומיות פועלות בנושא, יש תכניות התערבות מצוינות.

דפנה קלנברג: מה שמצאנו עוד, שמעט הרשויות המקומיות באמת מנהלות את התהליך, ויכול להיות שחלק מהתשובות לשאלות שעלו פה קשורות בניהול התהליך של נושא בטיחות ילדים לצורך העניין, אבל הוא רלוונטי גם לנושא הבריאות.

דפנה קלנברג: רשות מקומית צריכה לנהל סיכונים, להציב לעצמה יעדים.

דפנה קלנברג: נאמר פה בחוכמה רבה שנושא בריאות ציבור הוא מטריה גדולה, הוא מכיל את הכל, שזה גם אולי האתגר שלו; לראות את המכלול, להציב סדרי עדיפויות.

דפנה קלנברג: בארגון 'בטרם' הקמנו תכנית שעוסקת באמת בניהול של התחום של בטיחות ילדים.

דפנה קלנברג: יושבים פה נציגים מהרצליה ומאשדוד שהרימו את הכפפה ואמרו 'אנחנו רוצים לראות את המכלול'.

דפנה קלנברג: ברגע שיהיה בן אדם ברשות המקומית שישים לעצמו את המשקפיים הנכונים לתחום התוכן וישאל את השאלות הנכונות, יוכל ראש הרשות לקבל גם החלטות, האם הוא לוקח חלק בפעילויות שהן רחבות, בפעילויות ארציות, או בפעילויות נקודתיות שהן יום בריאות, שהן טובות וחשובות, אבל אם אנחנו מסתכלים על סדר העדיפויות הרחב, הן לא עומדות בכל קנה מידה לפעילות הרבה יותר רחבה.

דפנה קלנברג: אז אני שוב מברכת, אני חושבת שיש פה יוזמה חשובה וטובה, אני מאמינה שכל אחד ואחד רואה את נושא בטיחות הילדים לנגד עיניו, וכל הכבוד.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: הייתי רוצה להעביר את רשות הדיבור לנציג משרד הבריאות, דר' איתמר גרוטו.

חיים כץ: מה תפקידך בכח?

חיים כץ: שים לנו את ההגדרה המדויקת של תפקידך.

איתמר גרוטו: בוקר טוב.

איתמר גרוטו: אני ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות ואני באמת מברך גם אותך ואת חברי הוועדה, וגם את רשת ערים בריאות, על היוזמה המבורכת הזאת, אני חושב שזו בהחלט הזדמנות לשים את הנושא של בריאות בצורה כוללנית על סדר היום.

איתמר גרוטו: במסגרת הכנס הגדול יותר יש לי מצגת שלמה וכמובן שלא אחזור פה על כל הדברים, ואני מזמין את האנשים לשמוע; בקשר בין עיור לבריאות יש גם היבטים שליליים לבריאות וגם היבטים חיוביים.

איתמר גרוטו: נאמר על העולם, בדקתי, ובישראל 92% מהאוכלוסייה גרה בערים, אז זה בולט עוד יותר וצריך לשים לב לדברים ואני חושב שנעשות הרבה מאוד יוזמות.

איתמר גרוטו: הייתי רוצה להצטרף לאמירות שנאמרו על ידי חברת הכנסת אדטו בהקשר של הנושא של התכנון והבנייה.

איתמר גרוטו: אנחנו, כמשרד הבריאות, יש לנו עמדות באותם נושאים שהוזכרו כמו תחנת הכח הפחמית או שדה בריר וגם עמדות אחרות וכרגע, גם במסגרת היוזמה, יש ניסיונות לכרסם בשותפות של המשרד בוועדות וגם בנושא הזה היינו מאוד רוצים שנוכל להמשיך ולומר, כשצריך לזכור שלא תמיד האמירה שלנו מתקבלת.

איתמר גרוטו: למשל בנושא של תחנת הכח הפחמית אנחנו דיברנו נגד והתקבלה החלטה אחרת בוועדה לתשתיות לאומיות, אבל כמובן שהבריאות תהיה על השולחן בעניין הזה וכך אנחנו רואים את התפקיד שלנו במקום הראשון.

איתמר גרוטו: הנושא השני שאנחנו מנסים מאוד לקדם זה את אותו תסקיר השפעה על הבריאות; שבכל פרויקט גדול, לא כל איזה בניית מרפסת כמובן אבל פרויקטים גדולים שיש להם השפעה על הבריאות, שיהיה תסקיר בריאותי וזה יילקח בחשבון ואנחנו כמובן מנסים לקדם את הדברים ובתכנון העירוני זה כמובן חלק מאוד חשוב.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: יש פה עוד מישהו שרוצה להוסיף משהו?

אדי חמו: אני מנהל יחידת הבריאות העירונית בהרצליה.

אדי חמו: אני חושב שהעבודה המשמעותית שגם משרד הבריאות וגם מקבלי ההחלטות צריכים באמת לתת, ואנחנו ברשות, זה כל נושא של תכניות של קידום ומניעה, מניעת תחלואה.

אדי חמו: זאת אומרת הרשות המקומית היא עמוד התווך מול התושב שבאמת מטפל בנושא ופה אני קורא לכל מקבלי ההחלטות לבוא ולתמוך באותן הרשויות שהן ברשת הערים הבריאות, וכמו שחבר הכנסת פה ציין עם מפעל הפיס, לתת תמיכה לנו, לתוך הרשויות, בכל נושא של קידום בריאות ומניעה, ובכך אנחנו נראה את עם ישראל חי יותר שנים ופחות על חשבון מדינת ישראל.

אדי חמו: אנחנו באמת נלך בנושא של מניעה ונדחף, ואני בטוח שיהיו עוד הרבה כספים למדינת ישראל לפתח תשתיות ודברים אחרים.

חיים כץ: אני רוצה להקריא סיכום.

חיים כץ: הדיון הזה דקלרטיבי, אין בו הצבעות ויש בו בקשות.

חיים כץ: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות מברכת את רשת ערים בריאות במלאת 20 שנה להיווסדה ומודה לה ולרשויות המקומיות הפעילות ברשת ולראשיהן על פעילות מבורכת, רבת שנים, לקידום בריאות התושבים.

חיים כץ: הוועדה קוראת לרשויות מקומיות נוספות להצטרף לרשת ולבחון את ההשלכות הבריאות לרווחת האדם והסביבה בכל החלטותיהן.

חיים כץ: הוועדה קוראת לראשי הרשויות המקומיות, לארגוני סביבה, רווחה ובריאות, לפעול במשותף עם משרדי ממשלה, כגון אוצר, בריאות, הגנת הסביבה, פנים, רווחה וחינוך, לצמצום הפערים בבריאות הציבור.

חיים כץ: הוועדה מבקשת מהנהלת רשת ערים בריאות לדווח לה אחת לשנה, לקראת יום הבריאות העולמי, על התפתחות הרשת, על הצטרפות חברים ועל פעילות הרשת.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: השלב הראשוני של יום הדיונים הסתיים.