ועדת המשנה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע, כנסת 18, פרוטוקול מספר 5, 2010-05-03 09:30

רוברט אילטוב: בוקר טוב לכולם.

רוברט אילטוב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המשנה של ועדת הכלכלה לקידום ולסיוע לתעשיות עתירות ידע בנושא תמיכת הממשלה במאמצי השיווק של חברות עתירות ידע.

רוברט אילטוב: אני מבקש מנציגי הממשלה להגיד איפה הם נמצאים.

רוברט אילטוב: אני מעביר את רשות הדיבור למשרד התמ"ת להציג את הדברים.

רוברט אילטוב: יוסי דנקונה, בבקשה.

יוסי דנקונה: שלום.

יוסי דנקונה: אני ראש מנהל תעשיות עתירות ידע במשרד התמ"ת, ובין השאר כאחריות מקצועית לכל התעשיות ובשאיפה להגיע לקידום התעשיות לצמיחה במשק ולהגברת הייצוא וכתוצאה מכך גם הגברת התעסוקה, אנחנו מפתחים כלי סיוע שונים.

יוסי דנקונה: אני מבין שהכלי שעליו ידובר כאן היום זה סיוע לתעשיות ההייטק בנושא השיווק.

יוסי דנקונה: כן ידוע שהמאמץ השיווקי בהייטק עולה לעיתים פי שלושה, ויכול להגיע עד פי חמישה מהמאמץ הכספי שהושקע במו"פ.

יוסי דנקונה: אין לזלזל בשיווק; השיווק הוא חלק מהמוצר לא פחות מהמו"פ.

יוסי דנקונה: אף פעם לא ברחנו מאחריות בנושא הזה, ובעצם חלק גדול מהקרנות שהמשרד הציע בעבר, ולצערנו, מספר קטן יותר מוצע בהווה, מופנות גם ובעיקר לתחום ההייטק: הקרן ליצואן הבודד שהיא קרן בריבית שוק ובערבות מדינה.

יוסי דנקונה: כשהיצואן מוכיח שהוא על רגלים איתנות והתוכנית שלו לשיווק סבירה הוא מקבל הלוואה בערבות מדינה של 70%, ו-30% היא רק ערבות אישית של היזם, אבל הוא נותן ערבות על כל ה-100%.

יוסי דנקונה: אני כבר אמרתי בישיבה הראשונה של הפורום הנכבד הזה שהדרישה הזאת מקשה מאוד על התעשיות עתירות הידע להיכלל- -

רוברט אילטוב: אנחנו דנו בוועדה הזאת בנושא הזה והבנו מהאוצר שההלוואות האלה והקרן הזאת לא בנויות להייטק.

רוברט אילטוב: לכן אני מבקש לא להתייחס לנושא הזה.

יוסי דנקונה: לא בנויה להייטק.

רוברט אילטוב: זאת הייתה התשובה של משרד האוצר, לכן אין טעם לדבר על זה.

עמיר פרץ: אבל הוא מחלק.

רוברט אילטוב: זה לא משנה, חברות ההייטק לא עומדות ב- - - שם.

רוברט אילטוב: זה הטענות של משרד האוצר ושל שר האוצר.

עמיר פרץ: אז מה אתה רוצה?

עמיר פרץ: מקציבים כסף למשרד התעשייה כדי שהוא לא יוכל לחלק?

עמיר פרץ: אבל הוא נמצא כאן, שיסביר לנו למה הוא לא משלם.

יוסי דנקונה: אם האוצר אמר שהיא לא בנויה להייטק – אני לא יודע אם שמענו מהאוצר, שמענו יותר מהנוכחים שאכן חברות שבבעלות שלהם קרנות הון סיכון- -

עמיר פרץ: - - -

רוברט אילטוב: תשאל את האוצר.

עמיר פרץ: לא אני שואל.

עמיר פרץ: אם אתה לא יכול לחלק לפי הקריטריונים, מה אתה עושה עם הכסף?

יוסי דנקונה: הכסף הזה הוא לא בממשלה.

יוסי דנקונה: מי שמחלק את זה, זה חברות פרטיות.

יוסי דנקונה: הממשלה נתנה בידי תבור את הסמכות לעשות.

יוסי דנקונה: אולי נציגת תבור תרחיב בעניין הזה.

עמיר פרץ: זה תקציב, מה זה משנה מי מפעיל אותו?

עמיר פרץ: אתה מאשר.

עמיר פרץ: תבור יכולים לחלק בלעדיך?

עמיר פרץ: לא.

עמיר פרץ: אתה הגוף המקצועי, הם גוף מבצע, נכון?

יוסי דנקונה: לא, תבור לא מבצע, תבור הוא הגוף המקצועי בעצם.

סיון רחמים: אנחנו הגוף המקצועי ועושים את ה- - - הכלכליות בלי - - - איזו חברה תחזיר את ההלוואה.

סיון רחמים: לרוב כשחברות ההייטק פונות אלינו הן עדיין בשלב המחקר והפיתוח, הן עדיין בשלב שלא ניתן לדעת אם באמת החברה תצמח ותצליח להחזיר את ההלוואה.

סיון רחמים: מטרת ההלוואה הזאת היא להחזיר את הכסף, זה לא מענק.

עמיר פרץ: לא, מטרתה ליצור מנופים חדשים.

סיוון רחמים: אנחנו נתנו לחברות הייטק שכבר הוכיחו מחזור מכירות ופוטנציאל רווחיות.

רוברט אילטוב: נעשה איזשהו סדר.

רוברט אילטוב: אנחנו נדבר ברשות.

רוברט אילטוב: שנית, מי שמדבר שיציג עצמו לפרוטוקול.

יוסי דנקונה: כשדיברתי עם חברות ההייטק ראיתי את חברות ההייטק המתחילות כי חברות הייטק גדולות מצליחות זה סיפור אחר.

יוסי דנקונה: למי אנחנו צריכים לתת את היד?

יוסי דנקונה: לחברות שהן בשלב החיתולים, די בהתחלה, עוד אין להם מספיק כסף להרים את צינורות השיווק שלהם ואת כל מה שצריך סביב זה.

יוסי דנקונה: בעיקר כשיש בבעלות חברות הון סיכון קשה להן מאוד, וכמעט בלתי אפשרי להן לתת ערבות אישית.

רוברט אילטוב: הם כבר מעדיפים להשקיע כסף מכיסם הפרטי ולא לקחת את זה מהמנהלה.

יוסי דנקונה: נכון.

יובל רז: יש פה הטעיה.

רוברט אילטוב: סליחה?

יובל רז: יש פה פשוט אי ידיעת הנתונים מצד נציג משרד התמ"ת.

רוברט אילטוב: תציג את עצמך, בבקשה.

יובל רז: אני מהחשב הכללי.

רוברט אילטוב: מה בדיוק ההטעיה?

יובל רז: בהמשך לוועדה שהייתה אצלך לפני כחצי שנה נערכו מספר שינויים, ואנחנו עדיין עורכים מספר שינויים בתחום.

יובל רז: בין היתר בעניין של קרנות הון סיכון שמחזיקות בחברות ידוע לנו על הבעיה של ערבויות אישיות, אז המרנו את הערבות האישית בהשקעה של רק 25% מגובה הערבות האישית שהם היו אמורים להעמיד במקום ערבות אישית, כי טכנית הם לא מסוגלים להעמיד את זה.

יובל רז: נציג התמ"ת דיבר פה על הוצאות השיווק – קרן היצואנים היא כבר לא להוצאות שיווק, אלא כל יצואן יכול לפנות לקרן לכל מטרה.

רוברט אילטוב: לכן אמרתי, שאין צורך להתייחס לזה כי זאת לא הנקודה.

יובל רז: נכון, לא מדובר על חברות סטרט-אפ שהתחילו לפעול לפני כמה זמן, אבל חברות בינוניות וקצת יותר גדולות שמראות מכירות יכולות לפנות לקרן.

יובל רז: אחוז האישורים של החברות שפנו לקרן זהה לאחוז האישורים של חברות לא-הייטק.

רוברט אילטוב: הנתונים שהיו בידיי אז הראו נתונים אחרים לחלוטין, ומאז לא קיבלתי מהאוצר שום נתונים אחרים.

רוברט אילטוב: החברות ההייטק שהשתמשו בקרנות ייצוא, וקרנות אחרות שהיו לרשותם של תעשיינים לא נתנו להשתמש בזה.

רוברט אילטוב: אבל אני רוצה למקד את הדיון בנושא השיווק, אני לא רוצה להתפרס בכל כיוון אחר כי דנו בנושא של הקרנות האלה.

רוברט אילטוב: הן לא מיועדות לשיווק.

רוברט אילטוב: אני רוצה שתתייחס לנקודות ספציפיות בנושא השיווק, כפי שהוועדה דרשה.

יוסי דנקונה: נמצא פה רן קויתי.

יוסי דנקונה: אני אבקש ממנו להמשיך.

רוברט אילטוב: תנקוב גם במספרים.

רוברט אילטוב: כשאתה מדבר על תקציבים תנקוב מהם המספרים שאתם מקבלים מהאוצר ומהממשלה בתקציב המדינה לשיווק כולל.

רוברט אילטוב: אני רוצה שתתייחס רק להייטק.

רן קויתי: אני מנהל סוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

רן קויתי: מבחינת המשרד יש קרן ספציפית שמטפלת בנושא של שיווק, והיא לאו דווקא להייטק, אלא גם לתעשייה מסורתית.

רן קויתי: קוראים לה קרן מאגדים.

רוברט אילטוב: אני מבקש שתתייחס רק להייטק.

רוברט אילטוב: רן קויתי: בסדר.

רוברט אילטוב: בשנים האחרונות כל בקשה שהוגשה לקרן מאגדים מכל מאגד שהוא, אושרה.

רוברט אילטוב: לא הייתה בעיה.

רוברט אילטוב: תסביר לוועדה מה זה קרן מאגדים, ומה זה מאגדים.

רן קויתי: מדובר במספר חברות שמאוגדות על-ידי מישהו שמנהל מאגד וצריך להיות מומחה בתחום השיווק.

רן קויתי: החברות האלה בונות תוכנית אסטרטגית לפריצה לשווקים חדשים או הגברת הייצוא בשווקים קיימים.

רן קויתי: התוכנית היא לשלוש שנים.

רן קויתי: כל שנה צריך לבקש אישור, אבל בגדול מי שמבקש אישור ועומד בתנאים עובר לשנה הבאה, וזה נמשך כך שלוש שנים.

רן קויתי: הרעיון הוא שברגע שכמה חברות מצטרפות יחד חלק מההוצאות קטנות, ויש גם מכפיל כוח בשל היכולות שיש לחברות מסוימות ואין לחברות אחרות.

רן קויתי: כשהן מאוגדות במאגד היתרונות היחסיים של כל אחת מהחברות משפיע על המאגד ועל היכולת של כלל החברות במאגד לפרוץ לשוק הספציפי.

עמיר פרץ: מה אתם נותנים?

רן קויתי: אנחנו נותנים 50% מענק- -

עמיר פרץ: מענק של כמה?

רן קויתי: מענק של 50% על כל ההוצאות שמוגדרות כהוצאות שיווק: כנסים, תערוכות- -

רוברט אילטוב: אני מבקש שתגיד גם מספרים ולא רק אחוזים, כי באחוזים זה נראה יפה מאוד.

רן קויתי: מה הסכומים שניתנו?

רוברט אילטוב: כן.

עמיר פרץ: מה זה, דבר בלתי מוגבל?

עמיר פרץ: חברה תבוא ותגיד שהיא רוצה כנס במיליון שקל זה בסדר, ובחמישה מיליון גם?

רן קויתי: לא, יש בחינה מקצועית שבודקת האם ההוצאה היא אמיתית; הוצאה של מיליון שקל לכנס זאת הוצאה שתיפסל כי זאת הוצאה גבוהה מדי עבור כנס.

רן קויתי: אבל אין תקרה שאומרת כמה אנחנו נותנים.

רן קויתי: אנחנו בודקים כל הוצאה לגופה.

רן קויתי: יש מאגדים שמבקשים תקציב של חצי מיליון דולר, ויש מאגדים שמבקשים תקציב של שני מיליון דולר.

רן קויתי: זה תלוי במאגד ובפעילויות שהוא רוצה לבצע.

רן קויתי: חלק מהמאגדים רוצים להקים חברת שיווק בחו"ל, והם צריכים כסף לשכירה של המשרד הזה בחו"ל עבור מישהו שיפעיל את המשרד ויהיה הצינור שלהם מול אותו שוק להגדיל את הייצוא.

רן קויתי: אז ההוצאות נבחנות פה לגופן, ומה שניתן זה 50% עבור הוצאות שנראות לוועדת המאגדים כהוצאות שנכון להוציא אותן באותה שנה ספציפית.

רן קויתי: בשנה הראשונה יש יותר הוצאות על מחקר שוק- -

עמיר פרץ: אתה יכול לנקוב, בבקשה, במספרים, לא רק באחוזים, כפי שביקשתי?

רן קויתי: סך הכול התקציב של קרן המאגדים בשנה שעברה למענק היה 30 מיליון שקל.

רן קויתי: השנה יש צפי למענקים בהיקף של 40 מיליון שקלים.

עמיר פרץ: שהם סך הסיוע לשיווק או רק להייטק?

רן קויתי: לא, זה סך הסיוע.

רן קויתי: כמו שאמרתי הקרן הזאת לא מוגבלת- -

עמיר פרץ: היושב ראש ביקש לדעת כמה להייטק.

רן קויתי: אני לא יודע להגיד כרגע כמה יהיה סך הכול המאגדים בתחום ההייטק השנה.

רוברט אילטוב: אתם לא ידעתם שיש היום ועדה שקשורה להייטק?

רן קויתי: ידענו.

רוברט אילטוב: לא?

רן קויתי: ידענו.

רן קויתי: אני לא הגעתי עם הנתון.

עמיר פרץ: שיביאו פילוח.

עמיר פרץ: להיות מאגד זה תנאי?

רן קויתי: כן.

עמיר פרץ: יכולה לבוא חברה לבד ולבקש סיוע בשיווק?

רן קויתי: לא, חייב להיות מאגד של חמש חברות לפחות בשביל להגיש בקשה.

עמיר פרץ: למה התנאי הזה?

שלמה וקס: במילה אחת, חבר הכנסת פרץ: זה לא אקטואלי להייטק, אין מאגדים של הייטק.

עמיר פרץ: אוקיי, טוב.

רוברט אילטוב: אנחנו נשמע גם את אנשי ההייטק.

רן קויתי: יושבים פה בחדר אנשים שמנהלים מאגדים בתחום ההייטק, גם בתחום התוכנה וגם בתחומים אחרים.

רן קויתי: יש פה מאגד שרוצה לפתוח שוק בהודו ומאגדים בתחום התוכנה והתקשורת.

רן קויתי: אז להגיד שזה לא קיים, זה לא נכון.

רוברט אילטוב: אני הבנתי שאין נתונים לגבי ההייטק.

רוברט אילטוב: תודה.

רוברט אילטוב: אני מבין שגם לאוצר אין הנתונים האלה.

עמיר פרץ: הדיון היום הוא רק על השיווק?

רוברט אילטוב: בעיקר.

עמיר פרץ: מרוב שאין נתונים נראה לי שנצטרך לסגור את הישיבה.

רוברט אילטוב: לא, יש נתונים לתעשייה.

רוברט אילטוב: זה בסדר.

עמיר פרץ: בוא נשמע מישהו.

רוברט אילטוב: נתחיל בברוך גינדין, מנכ"ל ויושב ראש גרטנר ישראל.

רוברט אילטוב: אתה תציג מצגת, נכון?

ברוך גינדין: כן.

רוברט אילטוב: בקצרה גם על גרטנר.

ברוך גינדין: גרטנר זאת חברת המחקר והייעוץ הכי גדולה בעולם.

ברוך גינדין: היא מכסה בערך 80% מההחלטות העולמיות על-ידי העזרה.

ברוך גינדין: אנחנו מדי פעם נקראים כאן לוועדות כדי להציג סטטוסים.

ברוך גינדין: שלא לדבר על כך שמדי פעם אנחנו מציגים Road Maps שהצגנו למנכ"ל האוצר ולקבוצה של שר המדע והטכנולוגיה.

ברוך גינדין: כאן הבאתי רק את הנגזרת שרלוונטית לשיווק.

ברוך גינדין: אבל לפני הנושא של השיווק אני רוצה להציג שעשינו גם ניתוח מצב באיזה מצב נמצאת התעשייה הזאת בהקשרים האלה, ושיש כאן כמה פרדוכסים, ובסוף גם איזושהי הצעה איך אפשר לפתור זאת.

ברוך גינדין: (הצגת מצגת) כללית התחלנו את השנה במצב גרוע בכל העולם.

ברוך גינדין: בארצות הברית הירידה בהשקעות בהייטק הייתה בשתי ספרות ובגדול מאוד.

ברוך גינדין: רק ב-2012 נוכל להגיע לערכים שהיו בסוף 2007, ואתם גם רואים שבתחילת שנת 2009 כשכבר התחילה שנת ההבראה עדיין הייתה ירידה עצומה מול השנה שקדמה לה.

ברוך גינדין: זאת אומרת למצב נורמלי התעשייה הזאת, גם בארץ, תוכל לחזור רק אולי בעוד כשנה וחצי.

ברוך גינדין: אנחנו מתחילים, אם כך, בדפיציט לא קטן גם ברמה העולמית וגם ברמה המקומית.

ברוך גינדין: בניתוח שעשינו ישראל דורגה בין ארבע המדינות הכי אטרקטיביות שכדאי לעשות איתן ביזנס בהייטק.

ברוך גינדין: זה כולל הרבה מאוד משתנים, לרבות מה שפועל לרעתנו מבחינה ביטחונית.

ברוך גינדין: כל זה מצוין, יש עוד כמה משתנים.

ברוך גינדין: בתוך עשרת התחומים החשובים ביותר בשמונה מהם אנחנו "אִין", מה שנקרא – אנחנו בין אם מובילים או בין אם יש לנו מה להציע.

ברוך גינדין: זאת אומרת ההזדמנות לתעשיית ההייטק רק בגלל זה קיימת בגדול.

ברוך גינדין: העולם שנקרא VC שהיה המשענת העיקרית של ההשקעות בתעשייה בארץ הולך ומתכווץ, והופך להיות בעיה הולכת וגדלה.

ברוך גינדין: אף על פי שעל פניו נראה שהשקיעו 17 ביליון ויצאו בהנפקות וברכישות של 26 ביליון- -

רוברט אילטוב: תגיד מה זה VC, כי זאת ועדה משודרת ולא כולם שולטים באנגלית.

רוברט אילטוב: אני מבקש לעבור לעברית, בסדר?

ברוך גינדין: זה באנגלית כי זאת חברה בינלאומית, אז אני מתנצל.

ברוך גינדין: VC הן קרנות הון סיכון עם אורך חיים מוגבל שצריכות החזר ומניחות שיהיה להן החזר של פי 2.5 ויותר.

ברוך גינדין: זה היה למעשה הבסיס הכי גדול לצמיחת ההייטק בארץ, מצד לצד ההשקעות של המדען וההשקעות הפרטיות, וזה פשוט הלך והתאדה.

ברוך גינדין: בשנת 2002 הייתה החגיגה הגדולה, וב-2009 כבר היה 40%-30 ממה שהיה קודם.

ברוך גינדין: זאת אומרת יש עוד מים בברזים, אבל אנחנו עובדים על המים שנשארו בצינורות – אין יותר.

ברוך גינדין: הם לא מגייסים מספיק כסף חדש, והמקור העיקרי של תעשיית ההייטק הולך ומתאדה.

ברוך גינדין: יותר מזה, ההנפקות שהיו בעבר גם נעלמו, אין הנפקות בחו"ל.

ברוך גינדין: הדבר היחיד שנשאר הוא או שהחברות תהפוכנה להיות תעשיות כמו שפעם היו תעשיות מפורסמות של עוזיה גליל ואפי ארזי הקימו לשם תעשייה, או להימכר למישהו מחו"ל.

ברוך גינדין: גם זה, אמנם לא מעניינינו היום, אבל זה דבר שלא טוב לישראל.

ברוך גינדין: הכסף הולך לכמה בודדים, כמעט לא חוזר לארץ, ואנחנו השקענו במחקר ובפיתוח, והפירות לא מגיעים לישראל.

רוברט אילטוב: מר גינדין, אני מבקש ממך גם להתייחס להשפעה של זה על הנושא שאנחנו מדברים עליו.

ברוך גינדין: אני מפתח את זה לוגית כי אחרת זה יהיה בלי בסיס.

רוברט אילטוב: על הדברים האלה עברנו בישיבות קודמות.

ברוך גינדין: זה מנותח.

ברוך גינדין: בכל אופן אנחנו יכולים לראות שב-2009 רק חמש חברות יצאו ונמכרו במעל 100 מיליון דולר בעוד ב-2007 נמכרו בארץ חברות ב-6.5 מיליארד דולר.

ברוך גינדין: ב-2009 נמכרו בכ-1 מיליארד.

ברוך גינדין: יחסית זה כסף קטן כשכל ההשקעה שנדרשת כאן היא בערך 1.5 מיליארד לשנה.

ברוך גינדין: זאת אומרת גם בתחום הזה הנושא נחלש.

ברוך גינדין: מדדנו את המיתון הקודם ואת היציאה ממנו: אחוז אחד של תעסוקה מגדיל את הייצוא פי 7.5%.

ברוך גינדין: זאת אומרת זה המקום שהמכפיל בו הוא הכי גדול.

ברוך גינדין: כאן אני מגיע לנושא השיווק עצמו.

ברוך גינדין: זה הרבה יותר מורכב.

ברוך גינדין: אנחנו בתוך תקרת זכוכית.

ברוך גינדין: בעבר היה בארץ עודף כסף, אבל במאגר האקדמיה היו תמיד 8,000 איש בנושא המו"פ שזה היו אלה שהגיעו מהאוניברסיטאות העיליות, מהמכללות ומהעלייה, וזה פחות או יותר המאגר שהיה, ופחות או יותר כמו קצב הפרישה הוא נשאר קבוע – סך הכול 70 אלף מהנדסים – מה שהודו מייצרת בשנה אחת.

ברוך גינדין: לנו יש כל הזמן, זה כמעט לא גדל.

ברוך גינדין: זאת אומרת, כאן היה חסם גדילה כי אין כמעט חדשים.

ברוך גינדין: מצד שני יש מרכיב ההון.

ברוך גינדין: מרכיב ההון הגיע מקרנות הון סיכון.

ברוך גינדין: הוא הגיע מהמשקיעים הפרטיים – ה-private equity וה-angels שזה נושא שבאמת חשוב לדון בו כי הוא יכול להיות פתרון לישראל.

ברוך גינדין: הייתה אפילו עלייה קטנה אצל המדען, אבל זה כמעט כלום בתוך המספרים הגדולים; וההון האסטרטגי שבא מכל החברות הבינלאומיות והשתלטויות.

ברוך גינדין: כשאנחנו מסתכלים בסוף אנחנו מגיעים לתעשייה שתרומתה היא 19 ביליון דולר בשנה לתל"ג שלנו 3 ביליון דולר מחברות הרב לאומיות שמייצרות בישראל שלא נמדדות בתוכו; תצרוכת מקומית – 4.8 מיליארד דולר.

ברוך גינדין: זה ההיקף של כל תעשיית ההייטק מבפנים החוצה ולחברות הבינלאומיות שנמצאות כאן.

ברוך גינדין: זאת אומרת עם הפול המוגבל הזה אנחנו לא יכולים לגדול.

ברוך גינדין: בעבר היה לפחות עודף כסף.

ברוך גינדין: די בקרוב אנחנו מגיעים עם ההבראה לתעסוקה מלאה של כוח העבודה ההנדסי.

ברוך גינדין: כלומר אם נשקיע במו"פ כל הזמן אין לנו לאן ללכת, רק נעלה שכר, כושר התחרות שלנו יורד, ואנחנו מגיעים לשום מקום.

ברוך גינדין: מצד שני כדי לאזן את זה אנחנו צריכים להשקיע במקומות אחרים.

ברוך גינדין: המחסור שלנו הוא במהנדסים, אבל במקצועות אחרים אין לנו מחסור, להפך, אנחנו רוצים ליצור מקומות תעסוקה.

ברוך גינדין: אם ניקח את שרשרת הערך של מחזור חיים או של מוצר או של תעשיית ההייטק, אז יש לנו בהתחלה מו"פ, אחר כך יש שני סבבי גיוס של כסף, אחר כך הנפקה או שאנחנו מאוזנים פחות או יותר, ואז מתחיל השיווק והערך הגבוה של החברה.

ברוך גינדין: בהתחלה הממשלה וקרנות הון סיכון מממנות, אחר כך מתחילים שלב של מימון עצמי.

ברוך גינדין: אם קרנות הון סיכון מתכווצות חלק מהחברות בכלל לא תגענה לשלב המתקדם, הן יכולות פשוט למות בדרך.

ברוך גינדין: זאת בעיה כל כך חמורה, שאם תחשבו שדיברנו על כ-20 ביליון דולר מהתעשייה הזאת, השיווק וההוצאות שהן לא פיתוח הן 80% מכל הסכום הזה.

ברוך גינדין: זאת אומרת בערך 15 מיליארד דולר זה הדברים האחרים.

ברוך גינדין: ואנחנו כל הזמן מטפלים רק במו"פ, באותם 1.5 מיליארד, משהו כזה.

ברוך גינדין: מה מביא הכנסות למדינה ממיסוי?

ברוך גינדין: בצד השני – בצד שמייצר הכנסות.

ברוך גינדין: ואז הכול מהגר החוצה.

ברוך גינדין: אותן מעט חברות ששורדות, אנחנו מאבדים אותן כי הן בורחות לחו"ל, הן מעבירות את השיווק לחו"ל או נעלמות כי הן לא יכולות לשרוד יותר.

רוברט אילטוב: זה בעצם מסביר את האקזיטים הישראליים.

ברוך גינדין: האקזיטים שאין להם ברירה אלא להימכר או לחבר'ה אין ראש לתעשייה.

ברוך גינדין: בואו נהיה תעשייה ונגדל.

רוברט אילטוב: כלומר אם המדינה רוצה פה תעשייה היא צריכה להשקיע גם בשלבים אחרים מעבר ל-RND.

ברוך גינדין: נכון.

ברוך גינדין: או חברות ששורדות – לעבור את השלב של היציאה החוצה.

ברוך גינדין: אם נסתכל לדוגמה על החלוקה כאן, העליון מראה לנו שהמו"פ הוא בממוצע 12%; ייצור הוא פחות אם זה תוכנה, ואינטרנט במקרה של מוצרים פיזיים, זה יותר.

ברוך גינדין: הניהול באדמיניסטרציה הוא גם סכום קטן, והמכירות והשיווק הם 65%.

ברוך גינדין: איפה אנחנו מסתכלים?

ברוך גינדין: מתחת לפנס, במקום שנפל המטבע – חושבים שזה במו"פ.

ברוך גינדין: גם שולי הרווח של המו"פ מראים לנו שהם קטנים מאוד.

ברוך גינדין: חלק מהחברות עושות מעבר למו"פ בארץ, וצריך להגיד לזכותן, כמו אמדוקס, צ'ק-פוינט וכדומה, אבל הרבה מאוד חברות עושות הכול בחו"ל או שנמכרו לחו"ל או פתחו מלכתחילה את כל השיווק בחו"ל.

עמיר פרץ: אבל המו"פ זה המפתח.

ברוך גינדין: המו"פ הוא מפתח, אבל- -

עמיר פרץ: זה הסטרטר, בלי זה לא תגיע לשיווק.

עמיר פרץ: עכשיו אתה אומר, איך נשאיר אותם כאן.

ברוך גינדין: אתה לא יכול להקים את השיווק כי אין לך המימון שאזל, ומצד שני גם הכדאיות של המדינה: אם אתה משקיע בשיווק יהיו לך גם ההחזרים דרך מערכת המיסוי לתעסוקה.

עמיר פרץ: אני מאוד בעד העמדה שלך שצריך למצוא דרך להפוך גם את ה-benefit מהמו"פ שיישאר בארץ.

עמיר פרץ: אבל המו"פ הוא המפתח.

ברוך גינדין: אבל המו"פ נמצא לשרת את המטרות וממומן כבר פחות או יותר.

ברוך גינדין: עכשיו הוא לא מאוזן.

עמיר פרץ: אתה אומר, המו"פ בסדר, צריך לראות מה הלאה.

ברוך גינדין: פחות או יותר.

רוברט אילטוב: גם המו"פ לא בסדר.

ברוך גינדין: יש פה דיספרופורציה לא רגילה.

רוברט אילטוב: אני רק מבקש להתכנס לעוד 4-3 דקות כי ב-10:45 אנחנו מסיימים את הישיבה, כי יש פה עוד ישיבה אחרת.

ברוך גינדין: על המו"פ יש רווח מאוד מוגבל, ודרך מערכת המיסוי לא חוזר כמעט שום דבר למדינה.

ברוך גינדין: בכל המקומות האחרים גם למדינה יש החזר דרך מערכת המיסוי, במיוחד של העובדים.

ברוך גינדין: כאן יש ניתוח רגישות: בממוצע מתוך 19 ביליון 25% נעשה בארץ, וזה כולל גם את החברות הצעירות.

ברוך גינדין: אם בתוך שרשרת הערך נעביר רק 5% במקום 25% נעשה בארץ 30%.

ברוך גינדין: אנחנו נגדיל את התל"ג ב-3.8 ביליון דולר.

ברוך גינדין: מאחר שזה עתיר עבודה יש לנו דרך המכפילים השונים של המס 800 מיליון דולר דרך החזרי המס של העובדים – לא של החברות, כי חברות משלמות פחות מס – עוד סכום שחוזר לארץ.

ברוך גינדין: כך שזה win-win לכולם.

ברוך גינדין: אני מדבר אפילו על להחזיר לארץ את אלה שנדדו החוצה, אני עוד לא מדבר על פתיחה כרגע.

ברוך גינדין: אם ניקח את החברות הישראליות שבנו בארץ את הכול תראו שכל אלה שהפכו להיות תעשיות, הרבה מהתהליכים והשיווק נעשו בארץ.

ברוך גינדין: החברות שנדדו החוצה, אין ביניהן אף חברה גדולה.

ברוך גינדין: כלומר גם במבחן המציאות החברות שצמחו בארץ השאירו בארץ את כל הפעילויות האלה.

ברוך גינדין: כאן מוצגות חברות ה-multi-nationals שהן בערך 3 ביליון דולר שהן לא בתוך זה, ואנחנו צריכים אותן בארץ, והן לא מוזכרות בדרך כלל בדיונים.

ברוך גינדין: יש גם להחיל את זה, להבדיל מחוק המו"פ, גם על חברות שירותים.

ברוך גינדין: היום 60% מהמחזור העולמי הוא בשירותים ולא בייצור.

ברוך גינדין: אנחנו מתמקדים בכל מערכת החוקים שלנו רק בטכנולוגיות או בדברים שמיוצרים.

ברוך גינדין: השירותים היום זה הרוב.

ברוך גינדין: הגבינה זזה, ואנחנו נרדמנו בשמירה.

ברוך גינדין: לפחות זה לגבי חוק המו"פ.

ברוך גינדין: אם נמצא כאן פתרון לגבי השיווק זאת הדרך באמת.

ברוך גינדין: אני אדלג, כפי שביקשת: תוספת של 1 ביליון לתעשיות ההון סיכון מעלה 2 ביליון דולר בתמ"ג.

ברוך גינדין: היום כשאנחנו בעולם הרשת, שהוא עולם לא פיזי, אין כל כך חשיבות להגיד שאנחנו צריכים להיות אצל הלקוח ולהקים את כל המרכזים ולנדוד לחו"ל.

ברוך גינדין: הרבה מאוד חברות אינטרנט, תוכנה וכדומה יכולות לעשות את זה מכל מקום בעולם.

ברוך גינדין: זה נקרא geographic-less: חברות ה-gaining למיניהן, כל חברות ה-shopping באינטרנט – בכולן אין חשיבות לגיאוגרפיה, ואפשר לפתח את זה- -

עמיר פרץ: זה לא יתרון מבחינתנו.

ברוך גינדין: זה יתרון ועוד אחד, כי בעבר נדדו החוצה.

ברוך גינדין: אמרו, אין ברירה, אני יוצא מישראל.

עמיר פרץ: מצד שני היום חברה מחזיקה מרכז שירות בהודו ב-10% מחיר, ומחזיקה כאן את מה שאין ברירה בו – את החוקרים ואת המדענים; ומצד שני את כל השירותים שהיא צריכה לסחור, לא.

עמיר פרץ: זה לא הייטק, אלא החלק היותר נמוך של ההייטק היא עושה בחוץ במרכז שירות.

ברוך גינדין: השיווק הוא לא החלק הנמוך, נתחיל מזה.

ברוך גינדין: דבר שני, את השיווק לא מעבירים להודו.

ברוך גינדין: השיווק זה תכנון המוצר, ההפקה, תערוכות וירידים – כל הדברים האלה שכן יש מה לעשות איתם בארץ.

ברוך גינדין: שם אנחנו בתעסוקה מלאה בהנדסה.

ברוך גינדין: כאן אפשר להביא פרנסה לאנשים נוספים, להכפיל את כל זה, להגדיל את המסים – זה הכול win-win, ואנחנו מתרכזים פה בעיקר.

עמיר פרץ: אני לפחות מצפה שגם תיתן לנו איזושהי הצעה איך מתמודדים עם נדידת כוח העבודה.

ברוך גינדין: זה לא הנושא כאן.

ברוך גינדין: מהארץ נדדו, לפי חישובים שלנו, 8,000 משרות שלא נפתחו כאן או יצאו מכאן במיוחד להודו.

ברוך גינדין: בחלק גדול מהפיתוח שאנחנו ממילא בתעסוקה מלאה, והרבה אין מה לעשות שם כי זה באמת הבדלי שכר עצומים.

ברוך גינדין: מה שאנחנו יותר צריכים לעשות זה שהחברות תוכלנה לשרוד ולא חשוב אם זה למו"פ או לשיווק.

ברוך גינדין: אין להם כסף לגישור על מה שהיה להם בעבר.

ברוך גינדין: המימון ירד ל-40%-30%.

ברוך גינדין: עם 30% הקטנים לא יחזיקו.

ברוך גינדין: זאת אומרת היום אנחנו עוד רואים חברות ששורדות ופועלות, ובעוד שלוש שנים הצנרת לא מביאה לנו חדשים.

ברוך גינדין: לכן צריכים להתרכז במיוחד בנושא הזה עם דגש על השיווק, שזה נושא הדיון.

ברוך גינדין: לדברים האחרים יש לנו ניתוח, אבל זה לא נושא הוועדה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: הדובר הבא הוא מר שלמה וקס.

רוברט אילטוב: בבקשה.

שלמה וקס: אני אמשיך בקו של ידידי ברוך גינדין.

שלמה וקס: אני מסתייג מדבר אחד, ומסכים איתך, אדוני היושב ראש – אנחנו גם בבעיה במו"פ.

שלמה וקס: כדאי לזכור את זה.

שלמה וקס: יושבים כאן נציגי קרנות הון סיכון עם השם החדש "איגוד תעשיות ההייטק", זה לא משנה – כסף הם לא מגייסים, אין להם מספיק.

שלמה וקס: תקציב המדען אמנם עלה באיזשהו יחס, הוא לא הגיע לשנות ה-2000.

שלמה וקס: תוסיף לזה את הבעיה שקרן השיווק לא מתקיימת, והשיווק הוא מרכיב מרכזי בהתפתחות התעשייה, ואנחנו במדינת ישראל חיים על תחושות והרגשות שהכול שפיר והכול בסדר.

שלמה וקס: בינתיים מי שמביא ל-50% מהייצוא התעשייתי זה תעשיית ההייטק, וגם אם ראינו ב-2009 איזשהו גידול מסוים כאן הבליע את זה ברוך שהציג את החברות הרב-לאומיות.

שלמה וקס: החברות הרב-לאומיות, אם רק נוריד את הייצוא של אינטל בשנת 2009 ניווכח לדעת שהייתה אז ירידה ולא עלייה בייצוא.

שלמה וקס: קרן שיווק לא מתקיימת להייטק.

שלמה וקס: אין.

שלמה וקס: צריך למצוא את המקורות כדי לסייע בתחום הזה לתעשיות הצעירות.

שלמה וקס: כדי לפרוץ קדימה ולהפוך תעשייה צעירה, קטנה וזריזה היא צריכה כסף לשווק, אחרת היא מחפשת את האקזיט.

שלמה וקס: האקזיט נתן לכמה אנשים הכנסה לא רעה, אבל לא יצרה תעשייה חדשה.

רוברט אילטוב: קיבלו הכנסה יפה, למה "לא רעה"?

שלמה וקס: אני נותן להם את הקרדיט, ומגיע להם שאפו גדול.

שלמה וקס: אבל אני רוצה לראות מכל אותם פיתוחים שמפתחים כאן הצעירים, שקמה תעשייה.

שלמה וקס: לצערי, לא קמה כאן תעשייה אמיתית בשנים האחרונות.

שלמה וקס: על הנושא הזה כבר דנו בישיבות אחרות.

רוברט אילטוב: כלומר אתה אומר שהיום אין מדיניות ממשלתית שמכוונת את ההייטק לתעשייה רצינית שתקום בישראל.

שלמה וקס: נכון.

רוברט אילטוב: האוצר רוצה להתייחס, אני מבין.

קריאה: יותר מאוחר.

רוברט אילטוב: יותר מאוחר.

רוברט אילטוב: אני אתן לכם להתייחס לכל הנקודות.

רוברט אילטוב: תרשמו, ואני אשמח מאוד שתתייחסו כי חשוב שתתייחסו.

רוברט אילטוב: יפעת אדורם, בבקשה.

יפעת אדורם: אני מנהלת את איגוד תעשיית ההייטק שהוא גם איגוד קרנות הון סיכון.

יפעת אדורם: הדיון קצת הוסט כי זה שיש בעיה בתקציבי מו"פ לא נוגד את זה שיש בעיה בתקציבי שיווק, ולהפך – אם כואב לי הראש זה לא אומר שלא יכולה לכאוב לי גם הבטן.

יפעת אדורם: אז אם אנחנו מתעסקים בעניין שיווק, אני מסכימה עם שלמה שחסרה בארץ קרן קידום שיווק כמו שהיה פעם, שתתמקד בחברות לאו דווקא מאוד צעירות, אלא דווקא בחברות שכבר מוכיחות שהן יכולות לעשות מכירות, והן צריכות תנופה להגביר את המכירות שלהן ולא בחברות בשלבים מאוד מוקדמים שסיכון הפיתוח עדיין לא ברור.

יפעת אדורם: וכן, הממשלה ואנשי האוצר מנסים לשקוד על דברים, אבל הקצב והתהליכים שקורים הם מאוד איטיים.

יפעת אדורם: אני זוכרת את הפגישה הראשונה איתך, חבר הכנסת אילטוב, קרוב לשנה לפני שפרץ המשבר, ומאז אנחנו ממשיכים ומדברים באותם נושאים, ושום דבר לא קורה.

יפעת אדורם: אנחנו נפגשים פה אחת לחצי שנה – לא בגללך, אלא מכיוון שהקצב של הממשלה- -

רוברט אילטוב: את שמעת פה את משרדי הממשלה, הם אפילו לא יודעים את המספרים.

יפעת אדורם: כן, אנחנו נפגשים פה אחת לחצי שנה, שותים כוס מים וממשיכים הלאה.

שלמה וקס: גם קפה לפעמים.

יפעת אדורם: הקפה לא משהו פה.

רוברט אילטוב: תגידי שוב במיקרופון כדי שהציבור יידע.

יפעת אדורם: בכל אופן, הבעיה היא הקצב, ולדעתי, במשרד האוצר יודעים מה אנחנו חושבים בנושא הקצב.

יפעת אדורם: לא בנושא הכוונות והתוכניות- -

עמיר פרץ: הקצב או הכסף?

יפעת אדורם: הקצב.

יפעת אדורם: קצב התגובה.

עמיר פרץ: יש שם דוח על בקשות שהגשתם, והם טוענים שכל בקשה שהוגשה, אושרה.

יפעת אדורם: בשלוש השנים האחרונות עבדנו עם הרבה מאוד אנשים מקצועיים באוצר.

יפעת אדורם: אנחנו מטעם האיגוד עבדנו עם הרבה מאוד אנשי מקצוע ופקידי אוצר מקצועיים על קשת רחבה של לקויות שזיהינו בתמיכה בתעשיית ההייטק בכלל, בין אם זה שיווק, אשראי או אלף דברים אחרים.

עמיר פרץ: אמרת שנתמקד בכאב ראש, אז תגידי לנו כמה בקשות שיווק הגשתם ולא אושרו.

יפעת אדורם: אנחנו לא מגישים בקשות.

עמיר פרץ: על כמה אתם יודעים?

עמיר פרץ: אתם מרכזים את האינפורמציה.

יפעת אדורם: אנחנו לא מרכזים את האינפורמציה של בקשות שיווק.

עמיר פרץ: אתם לא פועלים בשם החברות מול האוצר, אבל כאיגוד אתם יודעים איך להציג את טענותיהם.

יפעת אדורם: ברוך גינדין אמר נכון שהייתה ירידה של 30% בהשקעות של קרנות הון סיכון או בהשקעות חברות הייטק במהלך הרבעון האחרון בלבד.

יפעת אדורם: זה כסף מהותי שלא מגיע לחברות- -

עמיר פרץ: נציג האוצר אמר שכל בקשה שהוגשה, אושרה.

יפעת אדורם: שיציג אותן.

קריאה: משרד התמ"ת.

רוברט אילטוב: גם משרד התמ"ת.

רוברט אילטוב: אנחנו ניתן להם להתייחס.

רן קויתי: כל בקשה שאושרה בתוכנית המאגדים אושרה.

עמיר פרץ: קודם כול נשמע אם הוגשו בקשות או לא.

שלמה וקס: נתון אחד: אין קרן שיווק במדינת ישראל.

שלמה וקס: היא התבטלה בשנת 2003.

שלמה וקס: אין מושג כזה.

שלמה וקס: עסקים קטנים ובינוניים הם להלוואות או לדברים אחרים וגם לשיווק.

שלמה וקס: יושב כאן דב מורן שמנהל היום את "מודו".

שלמה וקס: הוא הקים את M-System – תעשיין אמיתי.

שלמה וקס: ואין לו איפה לבנות על נושא שיווק.

שלמה וקס: יש כאן עוד אחרים.

רוברט אילטוב: מר דב מורן יגיד את דבריו מיד אחרי גברת חיות יוגב.

רוברט אילטוב: בבקשה.

חיות יוגב: אני מנכ"ל חברת "גאיה".

חיות יוגב: גאיה מתמחה באסטרטגיות שוק ובשיווק של חברות סטארט-אפ טכנולוגיות.

חיות יוגב: במסגרת זאת אנחנו גם מנהלים מאגד הייטק במסגרת קרן המאגדים של משרד התמ"ת.

חיות יוגב: קודם כול אני רוצה לפתוח בשני ציטוטים של גורמים מוסמכים בהקשר לשיווק, ואני רוצה לפתח את הקו שהעלה נח דגני, כי אני חושב שהוא מאוד נכון.

חיות יוגב: ביוני לפני שנה The Marker הקדיש מגזין שלם לנושא הזה של תעשיות ההייטק ושל הצלחה כלכלית של תעשיות ההייטק בישראל, וקבע שבעשר השנים האחרונות הושקעו כ-20 מיליארד דולר בתעשיית ההייטק, והתשואה היא אפסית כשההחזר הכספי היה שלילי.

חיות יוגב: אחד הדברים שהוא מסכם במאמר הוא האם זה הקטר שצריך להוביל את המשק הישראלי להצלחות הבאות ולפריצות הדרך הבאות.

חיות יוגב: אבל זה הסיפור האמיתי, הוא כותב, של כלכלת ההייטק הישראלית.

דב מורן: - - - הוא שכח - - - הוא לא סיכם נכון.

דב מורן: הוא התבסס על נתונים ב-The Marker של כתב שהתחשק לו- - -

חיות יוגב: ראינו את הנתונים וגם עברנו איתו עליהם, אבל אלה באמת נתונים של עשר השנים האחרונות.

חיות יוגב: לא מדובר כאן לא על אמדוקס ולא על קומברס, אלא על חברות צעירות שרוצות לעשות את זה.

חיות יוגב: הציטוט הנוסף הוא ציטוט של חברה בינלאומית של קרן Light-speed שמשקיעה שני מיליארד דולר בשנה.

חיות יוגב: ישראל היא אחת מאסטרטגיות ההשקעה של הקרן.

חיות יוגב: בכנס IVC לפני שנה הראו מצגת מרתקת שניים מהשותפים העולמיים של הקרן וסיפרו על ההצלחות העסקיות שלהם מהודו-סין שבהן הם מתמקדים, הראו הצלחות עסקיות מאירופה וארצות-הברית והראו את ישראל, ושאלו – מה קורה עם ישראל?

חיות יוגב: מה צריך לקרות כדי שיהיו הצלחות עסקיות גם בישראל שבה ההצלחה העסקית היא אפסית.

חיות יוגב: הם כתבו שם שלחברות הסטארט-אפ הישראליות יש טכנולוגיה מרשימה, מוחות מבריקים, תעוזה ונחישות, אבל זה לא מספיק.

חיות יוגב: הם כתבו שם בפירוש שחסרה אסטרטגיה, חסר שיווק וחסרות מכירות מקצועיות.

חיות יוגב: זאת בדיוק הנקודה.

חיות יוגב: הנקודה היא לא רק המשאבים, אלא תשומת הלב וההכשרה השיווקית שצריך לתת לאותן חברות.

חיות יוגב: בשלוש השנים שאנחנו קיימים כחברה שעובדת רק עם חברות טכנולוגיות אנחנו רואים חברות שתוך חודשים ספורים, בהשקעה לא מאוד גדולה כספית מכפילות ומשלשות מחזורים ומגיעות לאותה התחלה של פריצת דרך שאנחנו מחפשים, והם עושים את זה בזכות שיווק נכון, כי שיווק הוא קסם.

רוברט אילטוב: תוך חצי שעה אנחנו צריכים לנעול את הישיבה, אז אין טעם לחזור על הדברים.

חיות יוגב: הדברים שנאמרים כאן הם חדשים מבחינת הראייה בהשקעה.

חיות יוגב: השיווק הוא קסם, רק שיש לו חוקים נורא ברורים.

חיות יוגב: אם עושים אותם מקצועית, זה קורה.

חיות יוגב: אחד הדברים שחסרים זאת השקעה גם בהכשרה של החברות וגם בפעילות השיווקית.

חיות יוגב: יש כאן המון חברות וספקים ישראלים בעולמות השיווק שיכולים לתת כתף ולתרום לחברות ההייטק לעשייה השיווקית.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: עמית חיון, בבקשה.

עמית חיון: בעברי עבדתי שש שנים בלשכת המדען הראשי במחלקת תשלומים, וכיום אני הבעלים ושותף בחברת התמריצים Smart Solution שמלווה חברות הייטק צעירות בהגשת בקשות ללשכת המדען ולקרנות בינלאומיות.

עמית חיון: הבעיה שאנחנו נתקלים בה היא שחברות הייטק צעירות פונות למדען הראשי בשלבים הראשונים ומקבלות כסף לתמיכה במחקר ובפיתוח, ולאחר מכן הכסף נגמר, ואין להם כסף להשקיע במאמצי השיווק שלהם.

עמית חיון: כמו שאמר ידידנו בגרטנר, חלק גדול מהחברות לא מגיעות בכלל לשלב המכירות.

עמית חיון: הצעתי היא להחזיר את מסלול Beta Site למדען הראשי, מסלול שבזמנו תמך בהוצאות- -

רוברט אילטוב: תסביר בשתי מילים.

עמית חיון: לאחר שסיימו את פיתוח המוצר הייתה תמיכה בהוצאות שיווק ראשוניות של הטמעת המוצר אצל חברות שונות בעולם ובארץ, והמסלול הזה תמך בהוצאות של טיסות, שיווק, תערוכות וייצור.

עמיר פרץ: למה זה הופסק?

רוברט אילטוב: תכף הם יתייחסו.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: הדובר הבא, דב מורן, בבקשה.

דב מורן: אני מסכים עם כולם, כולם צודקים, אבל צריך לגעת בשורשים.

דב מורן: אני הייתי מייסד ומנכ"ל M-Systems, שהתקיימה כ-18 שנה והגיעה למכירות של כ-1 מיליארד דולר.

דב מורן: היינו חברת ההייטק הישראלית הגדולה במכירות, למעט אמדוקס.

דב מורן: נמכרנו ב-2006 לסאניסט בתמורה ל-1.6 מיליארד דולר.

דב מורן: הקמת את מודו, חברה שעושה טלפונים זעירים, וזה מה שאני עושה היום.

דב מורן: אני רוצה לגעת בשורשים של הבעיה, כי כולם צודקים, אבל כמו שנאמר, לכאבי בטן אפשר לשים פלסטרים או לקחת כדורים משמחי לב או הופעות ליצנים – זה הכול מקל, אבל לא מטפל בשורש.

דב מורן: ההייטק הישראלי התחיל ב-93'-94' כאשר היה שר אוצר עם הרבה כבוד- -

רוברט אילטוב: חזון.

רוברט אילטוב: דב מורן: - - שהקים את קרנות היוזמה.

רוברט אילטוב: למעשה, המדינה שמה כסף וקיבלה את כולו בחזרה עם רווח יפה.

רוברט אילטוב: היא סיכנה כסף, וקיבלה החזר מאוד יפה.

רוברט אילטוב: נוצר גל של השקעות בארץ, שהגיע בשיאו ל-2,000, ומספר הקרנות התפוצץ, ומאז יש תהליך של דיגיטציה, והעסק הזה, כפי שנאמר בצדק רב, נשחק ונעלם בתהליך שבסופו מה שעלול לקרות במדינה הוא שלא יהיה פה הייטק, אלא ספייקים של חברות קטנות שקמות ונמכרות.

רוברט אילטוב: יש דבר כזה בזאגרב, ככה עובד ההייטק שם.

רוברט אילטוב: יש חבר'ה חכמים – פחות חכמים מאשר כאן, והם מקימים איזה סטארט-אפ ונמכרים- -

עמיר פרץ: אתה לזאגרב כבר לא תיכנס.

דב מורן: הסיטואציה כאן קרובה לזה, בדרך לשם.

דב מורן: התהליכים של חברת הייטק כמו Beta Site, חברה בשלבים הראשונים שלה.

דב מורן: לאחר מכן חברה שהיא עדיין לא בשלה להנפקה אבל צריכה כסף לכניסה לייצור ולשיווק מסיבי בעולם, ואם היא מצליחה היא עושה את ההגעה שלה להנפקה הציבורית בנאסד"ק או במקום אחר.

דב מורן: תהליך ההתחלה הוא תהליך שתמיד היה פה.

דב מורן: VCs היו האנשים העשירים שנותנים כסף לחברות – דבר שקיים ויהיה קיים גם בעתיד.

דב מורן: אבל יש פה חלק בחולייה הזאת שחסר.

דב מורן: הוא חסר באופן מוטרף, וכמו שציינתי, ההתחלה של ההייטק באה משר אוצר ומרגולציה.

דב מורן: ה"אין" הזה, למרבית הפליאה שלי, שהתגלתה לי בשנים האחרונות, נובע גם הוא מרגולציה.

דב מורן: סיפור קצר: אני גייסתי כסף לחברה החדשה שלי ונסעתי לפגוש את ג'נרלי באיטליה.

דב מורן: זאת חברת ביטוח שמקבילה ל"מגדל" בארץ, וגם הבעלים הם במקרה של "מגדל".

דב מורן: פגשתי את המנכ"ל וסיפרתי לו במשך 40 דקות מה אנחנו עושים, והוא אמר, תשמע, אתה עושה דבר מדהים – 10 מיליון דולר.

דב מורן: נסגרו כמה פרטים, וקדימה, אנחנו נתחייב.

דב מורן: יש סיכוי שתיכשלו ויש סיכוי שתהפכו לחברה של מיליארדי דולרים.

דב מורן: הטעות הקשה שעשיתי הייתה שאמרתי שאני רוצה 10 מיליון דולר, הייתי צריך להגיד שאני רוצה 50 מיליון דולר.

דב מורן: אמרתי לעצמי, וואו, אני מדבר עם חברת ביטוח באיטליה, והיא משקיעה בי כסף.

דב מורן: ברור לי שאם אני אדבר עם "מגדל", "מנורה", "כלל ביטוח" הם שמנהלים מאות מיליארדי שקלים - -

רוברט אילטוב: ישקיעו ברומניה.

דב מורן: גם הם צריכים להשקיע.

דב מורן: הם מכירים אותי הרבה יותר.

דב מורן: אגב, 1.6 מיליארד דולר, מר פרץ, זה כסף שהגיע למשקיעים ישראלים.

דב מורן: היו בחברה שלי עובדים שנהיו מיליונרים דולרית – שילמו מסים על זה, קנו בתים.

דב מורן: זה חלק שאתה לא רואה אותו בהייטק, אבל הוא קיים ומפרנס הרבה מאוד אנשים.

רוברט אילטוב: אני רק רוצה להגיד לך שכשאתה אומר לחבר הכנסת פרץ על מיליונרים זה לא עושה לך טוב.

דב מורן: אני יודע.

דב מורן: אבל זה בסדר, אני אוהב אותו, ואני מקווה שהוא יאהב אותי פעם.

עמיר פרץ: אין לי בעיה עם מיליונרים.

דב מורן: חבר'ה, אני הסוציאליסט היחיד, אני לובש חולצה כחולה, אבי בן 90 ועדיין עובד- -

רוברט אילטוב: מר דב מורן, אני מבקש בקצרה שני משפטים.

עמיר פרץ: אבל אולי דווקא הוא דוגמה טובה.

עמיר פרץ: אולי זה סתם image וסתם תודעה שאנחנו שבויים בה שרוב האנשים עם המוח היצירתי בארץ חולמים דווקא על האקזיט ולא על התהליך ליצור את פס הייצור.

עמיר פרץ: הוא אומר, אני אעשה את המכה, ואלך לחפש מכה חדשה, ותהליך ייצור – בסדר, אם יהיה מישהו אחר שרוצה לבנות מערכי ייצור ושיווק, בבקשה.

עמיר פרץ: האם זה נכון או זה סתם דימוי שאנחנו חיים בו?

עמיר פרץ: איך מפתים את החבר'ה שאומרים להם שהם לא מממשים אחרי שנתיים את הרווח שלהם, אולי תהיה חברה יותר גדולה, אבל תעבוד קשה עוד עשר או עשרים שנה.

עמיר פרץ: איך מפתים אותם?

עמיר פרץ: מה אנחנו יכולים לעשות כמדינה?

דב מורן: לא צריך לפתות, אנחנו לא משהו נדיר בעולם.

דב מורן: זה לא שהישראלים רק רוצים מהר – זה דימוי לא נכון, יש לו שורשים.

דב מורן: אני מפחד שזמני הולך להיגמר- -

עמיר פרץ: על חשבוני, אני נותן לו את הזמן שלי, חשוב לשמוע אותו.

דב מורן: כשאני פותח חברה ואוסף כסף, מקבל מה-VCs קצת, הידד.

דב מורן: מקדם קדימה, עובד נורא קשה – אני עדיין עובד 20 שעות ביממה – ובסוף צריך לרוץ לייצוא ולשיווק, אין לי מאיפה לגייס את הכסף הזה, כי אני עדיין לא ברווחים שמאפשרים לי להגיע להנפקה.

דב מורן: עכשיו אני נמצא במצב מטורף כי יש לי יכולת להגיע לגידול, אבל אין לי הכסף לגידול, כשהבנקים נותנים לי אפס אשראי.

דב מורן: הבנקים פה זאת תופעה מחרידה בנושא של אשראי לתעשייה.

דב מורן: כל חברות ההשקעה בישראל שהיו פעם: "כלל תעשיות", "כור", "כלל", "דיסקונט השקעות" נקנו על-ידי מי שנקנו והפכו לחברות פיננסיות גרידא – לא תומכות בתעשייה, לא משקיעות סנט בתעשייה הזאת, הרסו במדינה הזאת את היכולת להקים תעשייה.

עמיר פרץ: אם אני אסכם במשפט אחד את מה שאתה אומר – הנקודה הארכימדית היא התפר של היום שבו אדם מחפש מקורות לעבור מהשלב של הפיתוח לייצור ולשיווק.

עמיר פרץ: אתה אומר ששם אין לנו בני ברית.

דב מורן: תקרת זכוכית נוראה במדינה הזאת שנגרמה מרגולציה.

דב מורן: צריך להסביר את הרגולציה כי זה הדבר הכי מטורף: אתם יצרתם את זה.

דב מורן: "אתם" זה לא אתה אישית, כמובן.

עמיר פרץ: הכול אנחנו.

עמיר פרץ: אני כבר למדתי את זה: כשמשהו טוב – מישהו אחר עשה, כשמשהו רע, זה אנחנו.

עמיר פרץ: אין בעיה, הכול בסדר.

דב מורן: אז הלכתי ל"מגדל" ול"מנורה".

דב מורן: המצאתי את הדיסק-און-קי, מכירים אותי פה במדינה.

דב מורן: כל החבר'ה האלה השקיעו ב-M-Systems, עשו בזה מאות מיליוני דולרים של רווח, ולבטח ישקיעו בי.

דב מורן: אמרו לי, אנחנו לא יכולים להשקיע בך.

דב מורן: למה אתם לא יכולים להשקיע בי?

דב מורן: זה סיפור מטורף; זה סיפור שנוגע לא רק להייטק, אלא לכל אחד מאתנו, לכספי הפנסיה שלו.

דב מורן: ההסבר הוא פשוט: חברת מגדל מקבלת על הכסף המנוהל שלה 0.7% לשנה מהכסף המנוהל בלי להתייחס למה שהם עשו עם הכסף הזה; אם עשו בו טוב או רע – הם מקבלים 0.7%.

דב מורן: לכן גם האינטרס שלהם הוא לא בהכרח איך לעשות טוב עם הכסף.

דב מורן: זאת אומרת, אם זה ייצא טוב – זה בסדר.

דב מורן: האופטימיזציה שלהם על הרווחים שלהם היא איך להשקיע את המינימום האפשרי כדי להשקיע את הכסף.

דב מורן: דהיינו, לא לשים אנאליסטים ואנשים שישקיעו בחברות ויבינו איך משקיעים ומה משקיעים- -

עמיר פרץ: זה לא מדויק.

דב מורן: - - אלא לקנות אג"חים- -

רוברט אילטוב: מר דב מורן, תודה רבה.

רוברט אילטוב: לסיכום, ממש משפט אחד.

דב מורן: בארצות הברית הגדולה יש חברת ביטוח Potential Securities, והם משקיעים בחברות בגידול/ במדינה הזאת אין אף גורם שמשקיע בגידול.

דב מורן: הפלסטרים של קרן שיווק, קרן מימון, בתא הם פלסטרים נחמדים- -

רוברט אילטוב: גם אם זה פלסטרים הם לא קיימים היום.

דב מורן: כשיהיו קיימים, הם יעזרו, תמיד נחמד שיש ליצן שמצחיק אותך כשכואבת לך הבטן, אבל הם לא פתרון אמיתי לטווח ארוך.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: הגברת אסתי פשין, בבקשה.

אסתי פשין: אני מנכ"לית שדולת הייטק.

אסתי פשין: כדי לתמצת את מה שנאמר כאן בשעה האחרונה אני אומר שהתחושה הכללית בחדר הזה היא שכמות התקציבים שמוקדשים לנושא השיווק היא נמוכה באופן ניכר מכמות התקציבים שמוקדשים לנושא המו"פ.

אסתי פשין: ראוי לציין שאני מסכימה עם הגברת אדורם שזה שיש כאב ראש לא אומר שאין גם כאב בטן.

אסתי פשין: כלומר כמות תקציבי המו"פ גם היא נמוכה, אבל זה לא נושא הדיון.

אסתי פשין: לבד מהטיפול בנושא הממשלתי כאן – הקצאת תקציבים נוספים לצורכי שלב השיווק נדרשים פתרונות נוספים שיכולים לבוא במגוון צורות.

אסתי פשין: אני רוצה להזכיר שניים שנמצאים כבר היום על השולחן בשלבים שונים: הראשון הוא חוק האנג'לים שהגשת, כבוד היושב ראש, שמטרתו להכיר בהשקעה של אנג'ל בחברה עתירת ידע בהיקף של 25 אלף ₪ ל-10 מיליון ₪ כהפסד במועד ההשקעה.

אסתי פשין: זה לעניין ניכוי מס רווחי הון.

אסתי פשין: החברות אמורות לשלם 70% ממשכורותיהן בישראל כך שרוב הכסף אמור לחזור למדינה בצורה של מסים.

אסתי פשין: זהו מקור מימון אלטרנטיבי, מקור מימון חוץ-ממשלתי שמאפשר לחברות לעבור עוד שלב.

אסתי פשין: אמנם זה השקעות אנג'לים, אבל זה עוד מקור.

אסתי פשין: נושא נוסף שהוזכר במילה, וראוי לציין אותו: דיברנו על הקרן לעידוד השיווק, ועל כך שהיא הפכה לקרן לעידוד היצואנים ודיברנו גם על המגבלות שלה.

אסתי פשין: במגוון שיחות שנערכו עם משרד האוצר הצענו להפוך את הקרן הזאת לקרן של Venture lending - מנגנון מימון שרלוונטי לשלבים יותר מאוחרים אחרי שלבי הפיתוח.

אסתי פשין: ב-Venture lending ממשכנים את ה-IP של החברה, ממשכנים את הטכנולוגיה שלה כבטוחה להלוואה.

אסתי פשין: זה ודאי רלוונטי אך ורק אחרי שהחברה השלימה לפתח את המוצר- -

רוברט אילטוב: זה דבר שהיום המדינה לא מקבלת.

אסתי פשין: - - והמדינה איננה מקבלת את זה.

אסתי פשין: חשוב שייאמר כאן לפרוטוקול.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: עורך דין איל אורן, בבקשה.

איל אורן: אני שותף במשרד מקובסקי-הרפז-אורן.

איל אורן: אני מייצג גם יזמים צעירים, גם חברות צעירות ולא צעירות, משקיעים וגופים שממסחרים טכנולוגיה.

איל אורן: יש פה, כמובן, הסכמה רחבה סביב השולחן, אבל אני רוצה לספר אנקדוטה כדי לחזק חלק מהדברים שנאמרו: אני חזרתי לפני שבועיים ממדריד, שם נתתי הרצאה על מסחור פטנטים בינלאומיים.

איל אורן: ברגע שנגמרה ההרצאה ניגשו אליי ושאלו אותי איך אני מסביר את התופעה שבישראל הפטנטים פר-קפיטה לנפש הם מהגבוהים ביותר בעולם; ההשקעה במחקר ובפיתוח ביחס לתל"ג היא מהגבוהות ביותר שיש בעולם, ועדיין לא רואים את החברות הישראליות – איפה הן?

איל אורן: בוודאי לא רואים אותן בעוצמה ובכמות שמצפים לאור ההשקעה שיש.

איל אורן: התשובה היא מה שקורה פה – ההשקעה הפחותה מאוד שיש בשיווק שלא נותנת לחברות צעירות לעבור את המדרגה הבאה.

איל אורן: אני רוצה לחזק את מה שאמרת קודם, חבר הכנסת פרץ, אבל בהקשר מעט שונה:

איל אורן: אתם מתייחסים לנושא השיווק במובן של ייצור מנוף נוסף לרווחים ממס.

איל אורן: ההשקעה היום בשיווק היא הגנה של המדינה על ההשקעה שלה ב-RND.

איל אורן: כי אם המדינה משקיעה הרבה כסף במחקר ובפיתוח, אבל בגלל היעדר השקעה בהמשך הדרך בחברות האלה חלק ניכר מהן קורס או הקניין הרוחני שלהן נמכר בנזיד עדשים, המדינה מפסידה לא רק את מה שיהיה עם החברות האלה בהמשך, אלא גם את ההשקעה עצמה שהיא עשתה במחקר ובפיתוח.

איל אורן: לכן החשיבות גדולה הרבה יותר מעוד מקור.

איל אורן: זה להגן על המקור הראשון שאנחנו מתפארים בו.

איל אורן: תודה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: הדובר הבא, אבישי פישמן, בבקשה.

אבישי פישמן: אני סמנכ"ל כספים ויועץ משפטי של חברת סייפנד, חברת הייטק צעירה עם כ-70 עובדים.

אבישי פישמן: אנחנו קיימים כבר שש שנים, ובשנים הראשונות ניצלנו את תקציב המדען בצורה נאותה.

אבישי פישמן: היום אנחנו מגיעים לשלב השיווק והמכירות, ואנחנו מחפשים את האפשרות איך להיעזר במשרד התמ"ת ובמשרד האוצר כדי לאפשר לנו לבצע שיווק באפקטיביות לחו"ל.

אבישי פישמן: למה אני חושב שהמדינה צריכה לעזור?

אבישי פישמן: בגלל המיקום של ישראל.

אבישי פישמן: אני מייצג גם 70 חברות צעירות כמנכ"ל פורום חברות הייטק צעירות, ושוקי היעד של רובנו הוא בחו"ל – באירופה, בארצות-הברית, במזרח הרחוק.

אבישי פישמן: כשמתחרה שלי הולך להיפגש עם לקוח פוטנציאלי ונוסע אליו במרחק נסיעה ועולה לו 10 דולר, לי זה עולה פי מאה, ופה הבעיה: העלות שלי בשביל להצליח לעשות שיווק אפקטיבי מול המתחרים שלי.

אבישי פישמן: ניגשתי לקרן המאגדים, ואני מסכים שהתקציב שם זעום – 2% מתקציב המדען הראשי שאמור להיות בערך 50%-50%.

אבישי פישמן: אבל עדיין אני מנסה לנצל את הקרן הזאת.

אבישי פישמן: זאת אמנם קרן קטנה, אבל ניצול הקרן הוא גם בעייתי.

אבישי פישמן: קודם חבר הכנסת עמיר פרץ שאל למה כל פעולה צריך לעשות ביחד?

אבישי פישמן: אוקיי, מצאתי עוד עשר חברות שמוכנות ללכת איתי לשוק יעד מסוים, ועכשיו בשביל לנצל את הקרן ולקבל 50% אני צריך להראות שמתוך עשר חברות שש חברות עשו את הפעולה הזאת, וצריך לשכנע שעל כל פעולה ופעולה מהשיווק אני צריך להביא עוד חמש חברות חוץ מהחברה שלי.

אבישי פישמן: קודם כול להביא אישור מהחברה שלי זה גם סיפור, אבל חוץ מהחברה שלי אני צריך עוד חמש חברות.

אבישי פישמן: ככה בכל פעילות ופעילות שיווקית אני צריך להביא עוד חמש חברות איתי.

אבישי פישמן: יש לי הצעה מאוד קונקרטית ופשוטה בשביל לאפשר לי לפעול כמו שצריך בקרן המאגדים שהיא קיימת והיא טובה, אבל קטנה מדי כמו שאמרתי: להגדיר ש-30% מהתקציב שמקנים למאגד שלי צריך לעשות יחד- -

עמיר פרץ: המאגד זה יתרון?

אבישי פישמן: המאגד הוא יתרון כי הוא מוזיל עלויות, והוא הפריה הדדית בין חברים.

עמיר פרץ: היעד של החברה שלך הוא איטליה, וחברה אחרת, המוצר שלה הוא- - - אבישי פישמן: אני אמצא עשר חברות שהולכות לאיטליה.

עמיר פרץ: לא בעיה בשבילי למצוא עשר חברות שהולכות לאיטליה, ויחד נעשה את הפעילות.

עמיר פרץ: 30% מהתקציב נעשה ביחד, ו-70% האחרים יהיו follow-up.

עמיר פרץ: בתעשייה בקושי שני שותפים מסתדרים עד שהם רבים, אז איך חמש חברות?

אבישי פישמן: אני מסכים איתך.

אבישי פישמן: לכן הם הורידו את זה לחמש חברות, זה בסדר.

רוברט אילטוב: תשלים את ההצעה שלך.

אבישי פישמן: ההצעה היא קונקרטית: שרק 30% מהוצאות המאגד צריכות להיות משותפות, ובשאר 70% כל אחד יעשה לביתו ויקבל את העזרה מקרן המאגדים.

רוברט אילטוב: תודה רבה, אבישי.

רוברט אילטוב: הדובר הבא הוא עמנואל דואק, אלביט מערבות.

רוברט אילטוב: בבקשה.

רוברט אילטוב: עמנואל דואק: אני מאלביט מערכות.

רוברט אילטוב: אנחנו נמצאים בשדרות וגאים להיות שם.

רוברט אילטוב: אני אנסה לסבר את האוזן מה ההבדל בין מצוי לרצוי – פשוט מאוד – כסף.

רוברט אילטוב: איך אנחנו יודעים זאת?

רוברט אילטוב: מ= מצוי, ר= רצוי.

רוברט אילטוב: ר' פחות מ' זה 200 פחות 40, זה 160.

רוברט אילטוב: בגימטריה "כסף" זה 160.

רוברט אילטוב: חזק.

עמיר פרץ: ההשפעה של שהייתך בדרום מורגשת.

עמנואל דואק: אני גאה.

עמיר פרץ: שם מומחים בגימטריה.

עמנואל דואק: צריך לתת משמעות ולא לחלק.

עמנואל דואק: המושג הוא מפת"ש.

עמנואל דואק: זה גם למדתי בשדרות – מחקר, פיתוח, תעשייה ושיווק.

עמנואל דואק: אי אפשר לעשות הפרדה כפי שיש היום במדינה.

עמנואל דואק: אני לא חושב שצריך להאשים.

עמנואל דואק: אני לא משתמש בהאשמה, ואם מישהו מת להשתמש באשמה שישתמש בזה כלפי עצמו.

עמנואל דואק: להאשים אחרים, כפי שאמרת, זה קל מאוד וזה לא נכון.

עמנואל דואק: לכן צריך, כפי שיש היום, מחקר ופיתוח, שזה המדען הראשי, תשתיות שזה מרכז ההשקעות, וצריך לייצר עוד נדבך שבלעדיו קשה יהיה להצליח – שיווק.

עמנואל דואק: זאת ההשקעה האטרקטיבית ביותר של המדינה.

עמנואל דואק: לא צריך לעשות הלוואות או קרנות קטנות.

עמנואל דואק: זה לא נותן פתרון.

עמנואל דואק: צריך לייצר עוד נדבך חשוב.

עמנואל דואק: אני מציע להשתמש בחברות הגדולות גם כגורם ממנף.

עמנואל דואק: החברות הגדולות הן חממה לתמיכה, לגידול, לפיתוח ולליווי חברות קטנות.

עמנואל דואק: במכרזים גדולים שאנחנו משתתפים בהם בחו"ל, אנחנו משתפים תעשיות קטנות בארץ – גם בהוצאות המכרז, וזה שוב, מייצר תעסוקה בארץ.

עמנואל דואק: אנחנו מתחרים עם חברות ענקיות בעולם ולפעמים גם מנצחים.

עמנואל דואק: לכן הזכייה במכרזים גדולים בחו"ל מעבירים תכולות עבודה שאלמלא כן היו מתקיימות בחו"ל, ואז השרשרת מתפתחת: תעסוקה, פיתוח, יצור, הכנסות למדינה, הכנסות ממס ההכנסה של העובדים, הכנסות ממס ההכנסה של חברות.

עמנואל דואק: זאת אומרת אני מציע לייסד מחדש את המחשבה שהייתה כבר – את המימוש של מפת"ש – מחקר, פיתוח, תשתיות ושיווק.

עמנואל דואק: לא קרנות שפשטו את הרגל, לדעתי, כי הן לא נותנות מענה נכון ופתרון כן ואמיתי.

עמנואל דואק: אנחנו נמשיך לחזק את שדרות.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני מבקש מנציגי האוצר להתייחס.

יובל רז: כמו שהיושב ראש יודע, עכשיו יושבת ועדה בראשות מנכ"ל משרד האוצר שבקרוב תגיש המלצות לממשלה, והיא דנה בכל נושא התעשיות עתירות הידע, לרבות הכנסת המוסדים לתעשייה, הצמחת חברות והנושאים שדיברנו עליהם פה ועוד נושאים רבים אחרים.

יובל רז: הוועדה הזאת דנה בשבועות ובחודשים האחרונים, והיא תגיש את ההמלצות שלה בקרוב מאוד.

יובל רז: פרט לכך הממשלה בעניין הון סיכון הממשלה בחרה ארבע חברות או קרנות ביוטכנולוגיה שיזרימו לענף כמה מאות מיליוני שקלים, אם לא יותר מזה.

יובל רז: עכשיו בתהליך של גיוס כסף נבחרו החברות.

יובל רז: כמו כן לפני כחודשיים הממשלה הקימה באמצעות המגזר הפרטי קרן השקעות למגזר המיעוטים שחלק הארי של ההשקעות שם יהיו השקעות בתעשיות עתירות ידע, ושם דווקא באוכלוסיות שמשתלבות פחות בתעשייה – אוכלוסיית המיעוטים.

עמיר פרץ: באיזו שיטה הממשלה מקימה קרנות כאלה?

יובל רז: עשינו מכרז- -

עמיר פרץ: מה אתם נותנים לטובת העניין?

יובל רז: כסף.

עמיר פרץ: מהו?

עמיר פרץ: אתם מסבסדים את הריבית?

רוברט אילטוב: מה זה קשור לשיווק?

יובל רז: כי דיברו כאן בהתחלה על כך שחסר כסף לתעשייה.

רוברט אילטוב: אני מבקש שתתייחסו רק לשיווק כי מתעוררות שאלות, וזה לא לדיון היום.

יובל רז: ועדת המנכ"ל דנה בכלל הנושאים, לרבות הנושאים שעלו פה, שיש להם השלכה על שיווק, לרבות שיווק של חברות.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: דובר נוסף שפספסתי – עמוס רון, מנכ"ל כנס רעננה.

עמוס רון: בוקר טוב, אדוני היושב ראש, אדוני חבר הכנסת פרץ.

עמוס רון: אנחנו מכירים מהימים שניהלתי את הרפורמה בנמלים, כאשר אתה בצד אחד וביבי נתניהו ואיווט ליברמן בצד השני.

עמיר פרץ: עכשיו אנחנו באותה סירה.

עמיר פרץ: בנושא הזה בלבד.

עמוס רון: אחרי לילות ארוכים הצלחנו להגיע לתוצאות לגמרי לא רעות.

עמוס רון: בעניין ההייטק לאוצר אין בעיה ובמידה רבה גם למשרד התמ"ת.

עמוס רון: הם רואים מצב יוצא מן הכלל: העקרונות הטבעיים של דארווין עובדים, החזקים שורדים, החכמים מתפתחים, הקטנים והמוצלחים פחות בהישרדות בעולם הזה, נמחקים, והחיים סבבה.

עמוס רון: אבל חברים, מבחינת ראיית המדינה זאת לא ראייה נכונה.

עמוס רון: אנחנו צריכים להסתכל איך הענף הזה יכול להיות הגורם שיביא את ישראל ב-2020 למקום אחר לגמרי ממה שהוא נמצא היום.

עמוס רון: אנחנו לא במצב רע, חלילה, אבל אנחנו יכולים להיות במצב הרבה יותר טוב אילו הייתה לנו מדיניות שתומכת בזה.

עמוס רון: זה לא רק הכסף, נאמר פה נכון.

יובל רז: - - - דנה בדיוק בנושאים הללו.

עמוס רון: אני יודע ושמעתי, אבל היא לא דנה בנושאים של מדיניות ארוכת טווח.

עמוס רון: אילו הייתה עוסקת בנושאים ארוכי טווח הייתה משתפת במהלך הדיונים גם את התעשייה, גם אנשים שמפתחים את הפרויקטים האלה ולא רק פקידים מהאוצר.

עמוס רון: מה שחסר זאת מדיניות ממשלתית ארוכת טווח ורצינית.

עמוס רון: הסימפטומים הם בכל מקום, אבל אני יכול לומר שלהייטק שהוא לא ענף מתרחב במדינת ישראל, אין שר כמו שלחקלאות יש שר.

עמוס רון: תודה רבה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: גברת רותי אלון, בבקשה.

רותי אלון: אני שותפה בכירה ב-"פיטנגו ונצ'רס קפיטל", ואני גם יושב ראש אגודת ILSI – Israel Life Science Industry , תעשיית מדעי החיים בישראל.

רותי אלון: כל מה שנאמר מקובל עליי פחות או יותר, רק לדעתי, בנושא של מדיניות ואסטרטגיה צריך להבחין בין התעשיות השונות.

רותי אלון: בתעשיית מדעי החיים המכירות, בסופו של דבר, הן דבר מאוד מסובך לאור העובדה שהשווקים מאוד מרוכזים בידי ידיים גדולים כמו "ג'ונסון את ג'ונסון" או "מטרוניק" וכדומה, והמכירות הן של מוצרים בסל מוצרים, אז לחברה אחת קטנה קשה להיכנס לשוק כמוכרת.

רותי אלון: לעומת זאת מדינת ישראל בוודאי הייתה בוודאי יכולה להתחרות בצורה מוצלחת אם אפילו הייצור בנושא של המוצרים שמפתחים פה במדינה היה קיים בארץ.

רותי אלון: לכן צריך להסתכל על כל תעשייה – מה נדרש לה, ואיך אפשר לקדם אותה.

רותי אלון: ברגע שנגיע לכך שאפשר לייצר במדינת ישראל ולהתחרות בנושא הזה ולא להימכר מוקדם מדי, אז אפשר לפתח פה גם כוח אדם וגם יותר כסף שאחר כך ייכנס גם לנושא של שיווק.

רותי אלון: דוגמה מאוד קטנה לגבי שיווק: כאשר אנחנו משקיעים בחברה בשלבים מאוחרים שעומדת בפני שיווק, אנחנו יודעים שאנחנו צריכים להשקיע 20-15 מיליון דולר בכל חברה שרוצה להיכנס לשיווק בתחום הרפואי.

רותי אלון: לכן צריך להבין שהמספרים מאוד שונים בין תעשייה לתעשייה וצריך להסתכל עליה בנפרד.

רותי אלון: בכך אולי להשתמש בכספים שישנם בצורה הרבה יותר אפקטיבית מאשר כמו אל מטרייה כזאת.

רותי אלון: תודה.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אני לא פספסתי אף אחד שנרשם?

סיוון רחמים: אני רוצה לומר עוד הערה בקשר לקרנות לעסקים קטנים.

סיוון רחמים: בשש השנים האחרונות חולקו כ-60 מיליון שקלים להייטק למטרות שיווק- -

רוברט אילטוב: בכמה שנים?

סיוון רחמים: בשש השנים האחרונות.

רוברט אילטוב: 10 מיליון לשנה בממוצע.

סיוון רחמים: כן.

סיוון רחמים: מדובר על 200 חברות, כשהסכום המקסימלי הוא 500 אלף ₪ מהקרן.

רוברט אילטוב: תודה רבה.

רוברט אילטוב: לסיכום אני רוצה לומר כמה דברים.

רוברט אילטוב: אנחנו, כמובן, נחזור על הדיון החשוב הזה.

רוברט אילטוב: כפי שנאמר פה, כל חברה, כל תחום וכל ענף צריכים להיבחן באופן ספציפי, אבל בראשית דבריי אני רוצה לומר דברים לנציגי הממשלה.

רוברט אילטוב: נושא הדיון הופץ והובהר לכם מבעוד מועד כך שגם, לדעתי, היה מספיק זמן למצוא נתונים כפי שאנחנו מצאנו.

רוברט אילטוב: הנתונים מראים שכ-50 מיליון שקל מופנים לנושא השיווק בכל ההייטק הישראלי שהוא מהווה 50% מהייצוא הישראלי.

רוברט אילטוב: זה פשוט לא מתקבל על הדעת מה שקורה פה.

רוברט אילטוב: אין פה שום פרופורציה, לא מול הענפים האחרים ולא יחסית להשקעה בפיתוח במו"פ.

רוברט אילטוב: אתם חייבים לתת את הדעת אצלכם במערכות המקצועיות לשאלה למה זה קורה, ומהם המכשולים והבעיות, חוץ מהבעיות התקציביות, כי בטח תגידו שיש בעיה תקציבית ואין כסף.

רוברט אילטוב: אבל אין ספק, וכולם אמרו פה בצורה מאוד ברורה שההשקעה בשיווק לא נעשית כראוי, וגורמת לכך שהמו"פ הולך לטמיון, או שאנחנו מגיעים לאקזיטים והתעשייה לא מתפתחת פה.

רוברט אילטוב: המכשול הזה חייב להיבחן בוועדה הבין-משרדית או שצריך להקים ועדה נפרדת.

רוברט אילטוב: אני נגד ועדות למיניהן כי בדרך כלל הן קובעות את הנושא ולא מביאות לשום דבר.

רוברט אילטוב: לכן אני מבקש למצוא דרכים אופרטיביות למציאת הפתרונות.

רוברט אילטוב: הוזכרה פה הקרן ליצואנים, ואנחנו דנו בנושא הזה בהרחבה לא פעם בוועדה בנגזרות שונות, והיה לנו דיון מיוחד על הנושא הזה.

רוברט אילטוב: הובהר לנו בצורה ברורה וחד משמעית שהקרן הזאת לא בנויה לחברות הייטק בגלל המבנה של חברות הייטק ובשל הקריטריונים שיש בקרן.

רוברט אילטוב: אני קורא לממשלה לפעול לקידום הנושא הזה.

רוברט אילטוב: השיווק חשוב לכל החברות בשלבים שונים של פיתוחן והתפתחותן, ולכן הנושא הזה הוא בנפשם של כל אנשי התעשייה שנמצאים פה.

רוברט אילטוב: הם כבר זועקים, ולא סתם נאמר פה שאנחנו מתכנסים כאן בוועדות כבר מספר פעמים – הדרישה הזאת לא נענית מצד האוצר ומצד התמ"ת.

רוברט אילטוב: אם זה לא יקרה בזמן קצר מאוד של חודש וחצי עד חודשיים אנחנו ניאלץ להפעיל חקיקה אגרסיבית, והאמינו לי, אנחנו נעשה את זה ביד רמה.

רוברט אילטוב: אנחנו רוצים שהאוצר ישמע מה קורה פה בוועדות, יקרא את הפרוטוקולים ויענה לבקשות שעולות פה מצד הריבון והמחוקק.

רוברט אילטוב: אני מודה לכם, תודה רבה.