ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 214, 2010-04-26 10:00

אופיר אקוניס: רבותי, שלום לכם.

אופיר אקוניס: אני שמח לברך את ועדת הכלכלה ואת כולנו על החזרה לעבודה הסדירה לאחר פגרת הפסח.

אופיר אקוניס: הדיון הראשון של ועדת הכלכלה במושב הקיץ בנושא הרפורמה הגדולה, המקיפה בתקשורת לאור החשיבות שלה, וגם לאור הסכמות שהגעתי אליהן עם שר האוצר בתקופה הזאת.

אופיר אקוניס: קודם כל, אני רוצה לומר תודה לשר האוצר על הנכונות להידברות, על הכנות והפתיחות, על מנת להגיע להסכמות, ואכן הגענו להסכמות במהלך הזמן שחלף.

אופיר אקוניס: אני רק רוצה להבהיר פה לפני כן שההסכמות בדרג המחליט, המבצע, הן ההסכמות הרלוונטיות.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אני חוזר לקריאה המפורסמת שלי לפקידות המקצועית.

אופיר אקוניס: כאשר יש הסכמות בין שר לשר, או בין שר ליושב-ראש ועדה, או בין שר לחבר כנסת, הן ההסכמות הקובעות.

אופיר אקוניס: אני מצטער על פרסומים שהיו בזמן האחרון - ואני אשמח לשמוע שאתם מכחישים את הפרסומים הללו - שבזמן שההצבעות כבר התבצעו בין השר, ולצורך העניין הזה בין האוצר לביני, היו ניסיונות של פקידות כזאת או אחרת לעשות reshuffle על ההחלטות.

אופיר אקוניס: זהו דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת בכל רמה, בוודאי ברמה של מינהל תקין, ולאחרונה אנחנו מרבים לעסוק במדינה שלנו במינהל תקין.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אני מאוד מקווה שהדברים יובהרו כאן גם לפרוטוקול וגם לחברי הכנסת שבסופו של דבר הם יצביעו על ההסכמות בין שר האוצר לביני, ועל הערות של שרים אחרים בעניין הזה.

אופיר אקוניס: גם קיבלתי פניות נוספות במהלך התקופה הזאת משרים נוספים לגבי סעיפים מסוימים ברפורמה - הוספה וגריעה - בעיקר בנושא מערכת "עידן" הידועה בכינויה הלועזי ה-DTT.

יוחנן פלסנר: האם מה שאתה אומר הוא שהשר לא מתואם עם הפקידים שלו?

אופיר אקוניס: אני אומר בצורה מפורשת שמה שיקבע זה ההסכמות בין השרים לבין חברי הכנסת, ולא אחרי שאנחנו מגיעים להסכמות יש חבורה של פקידים כאלה ואחרים שמנסים לעשות reshuffle.

אופיר אקוניס: במקרה לחלוטין נכנסה היועצת המשפטית של משרד התקשורת.

אופיר אקוניס: נגה, את איחרת להיכנס, ואני אחזור על הדברים.

אופיר אקוניס: אני חוזר על דברים שאמרתי פה.

אופיר אקוניס: ישנן הסכמות שהגענו אליהן, ואני מברך את שר האוצר על ההידברות ועל הפתיחות שהוא קיים בשיחות.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת בסוף יצביעו.

אופיר אקוניס: דיברתי על זה שיש דרג פקידותי שמנסה לערער על הסכמות בין שרים לבין שרים, או בין שרים לבין חברי כנסת.

אלי אפללו: האם זה חדש אצלך?

אופיר אקוניס: בכל מקרה, אני לא מקבל את זה.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, לא תמיד זה פסול שדרג פקידותי יגיד את דעתו.

אופיר אקוניס: אין על זה ויכוח.

עמיר פרץ: לעיתים הסכמות הן נגד הציבור.

עמיר פרץ: מה זה?

עמיר פרץ: האם תמיד ההסכמות הן ראה וקדש?

עמיר פרץ: לכן, ראוי שהדרג הפקידותי יגיד את דעתו גם כשאנחנו אוהבים את זה, וגם כשאנחנו לא אוהבים.

יוחנן פלסנר: דרג פקידותי הוא דרג מקצועי.

אופיר אקוניס: בסדר, מאה אחוז.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פלסנר, אין על זה בכלל ויכוח.

אופיר אקוניס: הדרג המקצועי משמיע את עמדותיו בנושא הרפורמה בתקשורת עוד מהממשלה הקודמת.

אופיר אקוניס: חלקו של הדרג הזה כבר איננו נמצא, חלקו התחלף, חלקו ישנו.

אופיר אקוניס: אנחנו עומדים על זכותם להביע את עמדותיהם.

אופיר אקוניס: אני רק אומר שאחרי שכבר יש הסכמות, באים ומנסים לעשות reshuffle על הסכמות בין שרים לחברי כנסת.

יוחנן פלסנר: אבל, יכול להיות שהשרים עשו הסכמות בלי עבודת מטה במשרדם, והם פשוט ובאו.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: במקרה הזה השרים עבודה טובה מאוד שהתבססה על עצותיהם של אנשי הדרג המקצועי במשך לא חודשים רבים, אלא שנים רבות, שנים רבות, וזאת האמירה.

אופיר אקוניס: אם אתם מוכנים כמובן לזה שסיכומים ביניכם לבין אחרים יופרו, אז זה בסדר.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר, חבר הכנסת פרץ, נצביע על ההצעות שיגובשו כאן.

אופיר אקוניס: אגב, יש כאן הרבה מאוד דברים שהם במחלוקת, ועדיין אנחנו לא פתרנו אותם.

אלי אפללו: יחד עם זאת, הדרג הפקידותי – כפי שאתה קורא להם - שהם אנשים שעושים את עבודתם באמת, אני לא מאמין שיש מישהו מביניהם שלא מקבל את הוראות השרים, ולא מבצעים את מדיניות השרים.

אלי אפללו: הם באים לפה עם ההחלטות של השרים.

אלי אפללו: אולי יש מחלוקת בין שר לשר.

אלי אפללו: אבל, אני אומר שקודם כל צריך לעשות תיאום בין שר לשר.

אלי אפללו: עם כל הכבוד לשר האוצר שאני מאוד מעריך אותו, אולי שר התקשורת והפקידות שלו שומעת לו.

אלי אפללו: אדוני, מכובדי, אני מאוד מעריך את עבודתם של הפקידים האלה.

אלי אפללו: הם עושים את עיקר העבודה.

אלי אפללו: אנחנו לא יכולים לבוא בטענות אליהם, אלא שהשר צריך לבוא אליהם בטענות.

עמיר פרץ: חבר הכנסת אקוניס, אני מציע שבמקום שתהיה מודאג מהפקידים, תהיה מודאג מהחזית הבלתי רגילה שיש בין אנשי קדימה.

אופיר אקוניס: את זה עוד נראה.

אופיר אקוניס: אגב, אני מבקש עכשיו מהדרג המקצועי שאנחנו לא מערערים בעבודתו המקצועית, אנחנו רק מערערים על כך שאחרי שמגיעים לסיכומים מנסים לפתוח אותם – זה הכול – בידיעות שלא הוכחשו, אגב, עד לרגע זה בשום כלי שבו הם התפרסמו.

אופיר אקוניס: אני אבקש עכשיו מערן או ממישהו מהדרג המקצועי להציג.

אופיר אקוניס: אתם באתם עם שורה של הבנות חדשות.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, אולי לפני כן תיתן לנו איך סדר הדברים הולך להיות, מה קורה לגבי ההצבעות.

אופיר אקוניס: מה שהולך להיות זה דבר כזה.

אופיר אקוניס: אנחנו כרגע סיימנו בגדול, בגדול מאוד, את חלק א', וכרגע עומדת כאן שאלת פיצול החוק לחלק א' ולחלק ב'.

אופיר אקוניס: בעניין הזה אין הסכמה מלאה עם הממשלה לגבי הפיצול.

אופיר אקוניס: כרגע החוק מפוצל, לרגע זה.

אופיר אקוניס: זה דבר שהוא נקבע פה לפני חודש וחצי.

כרמל שאמה-הכהן: לא, הוא לא מפוצל כי יש רביזיה.

אופיר אקוניס: נכון, בסדר.

אופיר אקוניס: יש רביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: כל עוד לא מצביעים על הרביזיה, להחלטה אין משמעות.

אופיר אקוניס: נכון, הוא מפוצל.

אופיר אקוניס: הוא לא במליאה בלאו הכי.

אופיר אקוניס: הרי בסופו של דבר מליאת הכנסת תצביע על הפיצול או לא תצביע על הפיצול - זה דבר אחד.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת עמיר פרץ, כידוע לך, בחלק א' יש מספר לא קטן של סעיפים שאין עליהם הסכמה, ואנחנו נצטרך לפתור את זה פה.

אופיר אקוניס: יכול להיות שלאחר מכן נתחיל את חלק ב' שהוא גם כן חלק שהוויכוחים בו הם גדולים מאוד ורבים מאוד.

אופיר אקוניס: ערן ייתן עכשיו סקירה של כל ההערות שריכזו משרדי הממשלה - בהסכמות השרים כמובן - בחודשיים האחרונים ונשמע אותם.

אופיר אקוניס: אחר כך נשמע הערות שלכם, חברי הכנסת, ושל הנוכחים לתובנות החדשות לגבי הסעיפים של משרדי הממשלה.

אופיר אקוניס: אני מזכיר שזו הצעת חוק ממשלתית, זו לא הצעת חוק פרטית.

אופיר אקוניס: לכן, הממשלה ריכזה מספר רב של הערות שנשמעו פה, והיא גם מתייחסת עכשיו.

אופיר אקוניס: ערן או אסי מתייחסים אליהן.

אופיר אקוניס: בבקשה, אחד משניכם.

ערן פולק: בוקר טוב.

ערן פולק: אני מתייחס רגע רק לפתיח ביחס לסיכום של שר האוצר ולעבודה של הדרג המקצועי.

ערן פולק: בנושא הספציפי הזה כמו גם בכל הנושאים אחרים שאני מכיר, היתה עבודת מטה מסודרת במשרד האוצר.

ערן פולק: הוגשו המלצות לשר האוצר.

ערן פולק: שר האוצר קיבל את ההחלטות והגיע לסיכומים עם ראש ועדת הכלכלה ועם שר התקשורת.

ערן פולק: כל מה שאנחנו נציג כאן הוא אך ורק על בסיס אותן הסכמות, ועל דעת שר האוצר.

ערן פולק: אני לא יודע מה פורסם בהקשר הזה.

ערן פולק: אבל, מעולם לא היה שום ניסיון אחר בעניין.

ערן פולק: אסי אתה יכול להציג את העקרונות.

אסי מסינג: ההסכמות - לפחות מה שנמסר - נחלקות לשני פרקים או שני סימנים: הסימן שמתייחס לחוק הרשות השנייה, והסימן שמתייחס לחוק התקשורת שעליו עוד לא קיימנו דיון.

אסי מסינג: ולכן, יהיה קצת קשה להציג את התיקונים לחוק התקשורת בלי להציג את ההסדר כולו.

אסי מסינג: ובכל זאת, לגבי חוק הרשות השנייה אפשר כבר עכשיו להציג.

אסי מסינג: יש שני סעיפים שבהם אנחנו מציעים לעשות שינוי.

אסי מסינג: הסעיף הראשון מתייחס לייעוד הכספים שיתקבלו מהמכרז על האפיק והמותג.

אסי מסינג: מה שמוצע כעת זה להעביר את הכספים למועצת הקולנוע לפי חוק הקולנוע, והכספים ייועדו לפי מבחנים שתקבע מועצת הקולנוע, והמטרה שלהם יהיה ייעוד של שידור של תוכניות בטלוויזיה.

קריאה: כל טלוויזיה?

אסי מסינג: כן.

אסי מסינג: כמובן שכשנצטרך לדון בסעיף עצמו אז אנחנו כמובן נקריא את הפרטים עצמם - זה הסעיף הראשון.

אסי מסינג: הסעיף השני מתייחס לשאלה של השלמת הפרה של מחויבות זניחה בתקופה של שנה שעברה מתקופת המעבר לבעלי זיכיון קיימים.

אסי מסינג: הם יהיו רשאים להשלים את אותה הפרה זניחה בשנה ש-, ולאחר השנה הזאת ככל שהם לא יבצעו את התיקון אז כמובן הרישיון שיוענק להם יבוטל לאלתר - זה התיקון השני.

אסי מסינג: לגבי התיקונים שמתייחסים לחוק התקשורת – השאלה היא האם אני אציג כבר את ההסדר הקיים הכללי?

אסי מסינג: אז כפי שהצגנו בדיונים הראשונים של הוועדה, התיקונים של חוק התקשורת עיקרם מתייחס לאפשרות של חיוב של בעל רישיון לשידורי כבלים ולשידורי לוויין החל משנת 2012 לאפשר לכל המנויים שלו לצפות במספר ערוצים שמנויים בסעיף שעיקרם הערוצים שמכונים הערוצים החופשיים.

אסי מסינג: בתמורה הוא יצטרך לשלם דמי גישה - זה החלק הראשון.

אסי מסינג: החלק השני מדבר על התחלה של שידורי פרסומת לפי הצעת הכחול מ-2012.

יצחק וקנין: האם דיברת לפני כן על מה שנקרא החבילה הצרה?

אסי מסינג: כן.

יצחק וקנין: מה שבזמנו אתם התנגדתם – האוצר התנגד, וכולם התנגדו.

אסי מסינג: מה זאת אומרת: "האוצר התנגד"?

יצחק וקנין: כולם התנגדו.

אסי מסינג: אני מדבר על הצעת החוק הממשלתית.

אסי מסינג: האוצר לא מתנגד כמובן, זו הצעת החוק הממשלתית שהאוצר יזם.

יצחק וקנין: רבותי, היסטורית היתה התנגדות.

יצחק וקנין: לפני שנה-שנתיים היו פה דיונים עם מר פרננדס, ואני זוכר את הדברים שנאמרו.

יצחק וקנין: אני לא יודע איזה בדיקות ואיזה שיקולים נעשו על-ידי הגורמים בנושא החבילה הצרה - לפחות האוצר והמשפטים.

יצחק וקנין: האם נשקלים שיקולים פה לעומק מה הנזק הישיר של אותן חברות, לפחות ליס ולהוט?

יצחק וקנין: אני אומר, רבותי, החבילה הצרה יכולה להמית אסון על שתי החברות האלה, ואני אומר את זה באחריות.

יצחק וקנין: ואם אין פה שיקול דעת, אולי היו צריכים לבוא לפה היום 10,000 עובדים להפגין על מנת שנבין את גודל הבעיה.

יצחק וקנין: רבותי, יש פה החלטה שרירותית שלא נבחנה לעומק, ואני אומר את זה ליועצים המשפטיים של משרד המשפטים, היועצת המשפטית של משרד התקשורת, ואני אומר את זה גם לאוצר.

יצחק וקנין: קחו את זה בחשבון.

יצחק וקנין: בכל אופן, אני אגיש הסתייגות.

יצחק וקנין: אני זוכר מה אמר פה מר פרננדס – שלא יהיה בשום סיטואציה הנושא הזה.

אלי אפללו: שאלת ביניים.

אלי אפללו: האם היה איזשהו הסכם מול הוט ו - - -

אסי מסינג: אין, עניין של הסכם - אני אציג עכשיו את ההסכמה.

אופיר אקוניס: אסי, אני רק רוצה להזכיר שעוד לא התחלנו את חלק ב' בכלל.

אופיר אקוניס: זה הכול בחלק ב'.

אופיר אקוניס: אבל, ההערה היא כללית וחשובה.

אופיר אקוניס: במהלך הפגרה היו גם פניות של החברות שמעסיקות ביחד למעלה מ-10,000 אנשים.

אופיר אקוניס: האם אנחנו צריכים לבוא ולומר להם, חבר הכנסת פלסנר, שמקום העבודה של 10,000 העובדים הללו ביחד הוא בסכנה?

אופיר אקוניס: לא יודע.

אופיר אקוניס: טוענים גם הוט וגם יס שהם בסכנה אמיתית.

אופיר אקוניס: אנחנו נקשיב להם קשב רב.

יצחק וקנין: רבותי, ואם תוסיפו את ערוץ 9, הוא בטוח ייכנס בפנים.

יצחק וקנין: אני לא יודע מה השיקולים שנעשו פה.

אופיר אקוניס: תיכף נגיע.

אופיר אקוניס: הנושא שהזכרת עכשיו הוא בחלק א', הוא יותר קרוב ממה שאנחנו חושבים.

אופיר אקוניס: גם בעניין הזה אנחנו נקיים פה דיון ונקיים פה הצבעה.

אופיר אקוניס: אגב, בעניין הזה תגיד אחר כך את עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: אני הבנתי את עמדת הממשלה – לא לגבי החבילה הצרה, לגבי הערתו של חבר הכנסת וקנין להוספת ערוצים למערכת "עידן".

אסי מסינג: תיכף אגע בעניין החבילה הדיגיטאלית.

אסי מסינג: אם אני אחזור שוב לחוק התקשורת – שוב, אין טעם שאנחנו נדבר כרגע על הצעת החוק הקיימת וההצדקות לה, וההערה שהוערה, כיוון שאנחנו מדברים על שינויים שמוצעים למתכונת, הן של דמי הגישה והן של הפרסומת.

אסי מסינג: השינויים המוצעים הם כדלקמן.

אתי בנדלר: רגע, אסי.

אתי בנדלר: אני מציעה שתציג בקצרה שוב מה היו העקרונות בקשר לעניין הזה בהצעת החוק, ואז מה השינוי המוצע.

אסי מסינג: אוקיי.

אסי מסינג: שוב, אני אחזור.

אסי מסינג: אני מדבר כרגע על העניין של מה שמכונה החבילה הצרה.

אסי מסינג: החלק הראשון של הסימן שמתחלק לחוק התקשורת, מדבר על תיקונים לסעיף 4(ז), והוספה של מספר סעיפים שמדברים על דמי גישה.

אסי מסינג: סעיף 4(ז) עניינו התניית שירות בשירות, ולגביו אנחנו לא מציעים תיקון.

אסי מסינג: הוא מחייב את בעלי הרישיון לשידורי כבלים ולוויין לאפשר לכל מנוי לרכוש ערוץ בנפרד מבלי להתנות רכישה של ערוץ אחר.

אסי מסינג: יחד עם זאת, ובנוסף, יש את ההתייחסות לנושא של חבילה בסיסית שבעל הרישיון יהיה צריך להציע למנויים שלו, ובתמורה לפי הנוסח הקיים של הצעת החוק יהיה צורך לשלם סכום שמכונה דמי גישה.

אסי מסינג: הערוצים מנויים בהצעה, ותיכף אפשר יהיה לגעת בהם, בטח במסגרת ההקראה.

אסי מסינג: עכשיו מה שמוצע במסגרת הסיכום – לאפשר לשר התקשורת, שר האוצר, ומועצת הכבלים והלוויין, לתת פטור מראש לבעל רישיון לשידורי כבלים או הלוויין מתחולת ההוראות של החובה להציע חבילת בסיס ותשלום של דמי גישה, והפטור האמור יינתן לתקופות של שנה אחת בכל פעם, אם מצאו השרים והמועצה שבעל הרישיון מציע למנוייו לרכישה חבילת בסיס שהתשלום עבורה הוא תשלום סביר.

אסי מסינג: החבילה הזאת צריכה לכלול את הערוצים החופשיים שהיו אמורים להיות בחבילת הבסיס, פלוס מספר ערוצים, ובלבד שזה לא יעלה על 15 ערוצים.

אתי בנדלר: במה מותנה הפטור הזה?

אסי מסינג: שוב, אמרתי – אם מצאו השרים והמועצה שאותה חבילת בסיס שהיא הכוללת את הערוצים החופשיים, ולא יותר מ-15 ערוצים, ניתנת למנויים במחיר סביר.

חמד עמאר: מה זה "מחיר סביר"?

אסי מסינג: לשאלת המחיר הסביר - יש שרים.

אסי מסינג: ייתכן ואנחנו נציע מנגנון קצת יותר מפורט לקבוע את אופן המחיר.

אסי מסינג: אבל, בשלב זה אנחנו מדברים על משהו קצת יותר כללי שהוא מחיר סביר.

אלי אפללו: מה זה אומר?

אלי אפללו: שאתם תביאו לפנינו תוכנית לא מושלמת?

אסי מסינג: לא, ההצעה - - -

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אפללו צודק מאה אחוז.

אופיר אקוניס: זה לא יהיה פה, הרי קודם כל בלאו הכי לא התחלנו את הדיון.

אופיר אקוניס: לא יהיה פה דבר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אפללו, לשאלתך, הכול יהיה מסודר ונשתדל גם להגיע כמובן.

אופיר אקוניס: ליועצת המשפטית, אגב, של ועדת הכלכלה יש רעיון אחר בכלל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי מה השרים יחליטו.

אופיר אקוניס: כל שנה אם להרחיב את החבילה הצרה.

אופיר אקוניס: זה בעניין הצעת הממשלה, אנחנו לא הצבענו עליה.

אופיר אקוניס: אפילו לא התחלנו לדון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לא נצביע כנראה עליה.

אופיר אקוניס: לא יודע.

אופיר אקוניס: כרגע יש רביזיה על חלק ב'.

אופיר אקוניס: כרגע הממשלה וגם חבר הכנסת שאמה חושבים שצריך לעשות את זה ביחד ברצף.

אופיר אקוניס: ברצף, לא לחלק את זה.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, לא לגמור עם הרישיונות והזיכיונות ואז לעבור לשאלות הרות הגורל של חלק ב'.

יוחנן פלסנר: חבילה צרה וכל זה זה חלק ב'?

אופיר אקוניס: כן.

יוחנן פלסנר: ברור שחייבים לדון בזה ביחד.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: חבילה צרה זה חלק ב', וגם הפרסום בכבלים ובלוויין.

אופיר אקוניס: הבנו, זאת עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: בבקשה, לגבי הפרסום בכבלים ובלוויין.

אופיר אקוניס: הדבר הזה מעניין עכשיו גם אנשים שלא נמצאים בחדר הזה, כולל העיתונות המודפסת וכלי תקשורת אחרים.

אופיר אקוניס: נשמע את עמדת הממשלה בעניין הזה.

אסי מסינג: זאת עמדת הממשלה לפי הבנתנו המוסכמת.

אסי מסינג: זאת אומרת, השרים יחד עם יושב-ראש הוועדה.

אסי מסינג: זו כמובן לא עמדת הממשלה, זה עמדת השרים.

אסי מסינג: הנושא לא עבר דיון מחודש בממשלה.

אסי מסינג: זה עמדה של השרים כרגע בתיאום, בסיכום עם יושב-ראש הוועדה.

אופיר אקוניס: אסי, בבקשה לגבי נושא הפרסום בכבלים ובלוויין - שאלה שהיא מאוד מז'ורית.

אופיר אקוניס: יש לה השלכות על כל שוק התקשורת לדעתי לשנים רבות.

אופיר אקוניס: לפחות לעשור הקרוב.

אסי מסינג: בכל מה שקשור לשידורי פרסומת - במסגרת הצעת החוק הקיימת יש סימן ו'2 לחוק התקשורת המוצע שעניינו שידורי פרסומת הקובע כללים כיצד בעל רישיון לשידורי כבלים או הלוויין יהיה רשאי לכלול במסגרת השידורים שלו שידורי פרסומת.

אסי מסינג: המועד המקורי שנקבע בסעיף 6כב4 המוצע הוא שהשידורים יחלו מ-1 בינואר 2012 שהוא כזכור מועד המעבר מזיכיונות לרישיונות.

אסי מסינג: מה שמוצע כעת זה לא לקבוע מועד למעבר לפרסומות, ולהותיר את האפשרות לקבוע את המועד האמור – סמכות של שר התקשורת לאחר התייעצות עם מועצת הכבלים והלוויין, באישור הממשלה וועדת הכלכלה, שניתן להתחיל לשדר שידורי פרסומת.

אסי מסינג: מדובר בנוסח שהוא פחות או יותר זהה למתכונת שקיימת היום בחוק בתקשורת, ב-6כד(ב).

אסי מסינג: בנוסף, מה שמוצע זה שעד 2014 תהיה בחינה בין שר התקשורת ושר האוצר בשאלה של ההשלכות הכלכליות של הכללת שידורי פרסומת במסגרת שידורי - - -

רון אילון: למה לא תהיה בחינה של החבילה הצרה - - -2014?

רון אילון: באישור מזכירת המדינה?

אופיר אקוניס: זה יכול להיות.

אופיר אקוניס: מר אילון, אתה תציע את זה.

אופיר אקוניס: מאיפה אתה יודע מי.

אופיר אקוניס: ב-2014 אולי יהיה מזכיר מדינה.

אופיר אקוניס: ב-2014 זה כבר אחרי בחירות גם פה וגם בארצות הברית.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, ההבנה עם שר האוצר זה לא שעד 2014, אלא זה שב-2014 - בשנת 2014, ולא עד 2014 - תהיה בדיקת היתכנות כלכלית.

אופיר אקוניס: הבדיקה תהיה ב-2014.

אופיר אקוניס: זאת היתה המסקנה של שר האוצר ושלי כאשר שמענו פה, והוא גם מודע.

אופיר אקוניס: יש לו פה את הייעוץ המשפטי, ואת הייעוץ המקצועי שאומר לו שבתוך החדר הזה, כולל בישיבה בתל-אביב, היה קונסנזוס רחב ומלא – אני חושב שכמעט לא היה מישהו שאמר אחרת – שהדבר הזה עלול לפגוע אם זה יהיה לפני 2014, ואם תהיה בדיקת היתכנות ב-2014.

אופיר אקוניס: ועוד עשינו את זה תוך כדי חקיקת החוק של ערוץ 10, של הארכת הזיכיון של ערוץ 10, שאמרנו שמצד אחד אנחנו באים לנסות לתת לערוץ 10 להמשיך לחיות.

אופיר אקוניס: ומצד שני, בתוך הרעיון הזה של פרסום בכבלים ובלוויין עלולים לפגוע בו, ולא רק בו אלא גם בזכייניות הקיימות, בעיתונות המודפסת, ברדיו הארצי, ברדיו האזורי, ואפילו בגלי-צה"ל.

קריאה: שמח על הדאגה היתרה לזכייניות, אני מאוד שמח.

אופיר אקוניס: היה רוב קולות גדול מאוד בנושא הזה.

אופיר אקוניס: אל תדאג להם יותר מידיי כדי שגם הם לא ידאגו לך יותר מידיי.

אופיר אקוניס: אתה תהיה מקוזז בדאגה, זה בסדר.

אופיר אקוניס: זאת היתה ההסכמה.

נגה רובינשטיין: לפני שאסי ממשיך אני רוצה להוסיף עוד התייחסות.

נגה רובינשטיין: עו"ד מסינג הציג פה את עמדת האוצר.

נגה רובינשטיין: הוא דיבר עד שנת 2014 על בדיקה מסוימת.

נגה רובינשטיין: אתה מדבר על כך שהבדיקה שבשנת 2014.

נגה רובינשטיין: אני אציג סיכום שלישי שאני יודעת עליו.

אופיר אקוניס: סלחי לי, אין סיכום שלישי.

אופיר אקוניס: יש סיכום אחד וזה הכול, והוא הסיכום המחייב.

נגה רובינשטיין: אבל, אתם מדברים על סיכומים שונים.

נגה רובינשטיין: אתם מדברים על סיכומים שונים.

נגה רובינשטיין: יש שני סיכומים שונים.

נגה רובינשטיין: אתה מדבר על - - -

אופיר אקוניס: מה זה?

אופיר אקוניס: האם את רוצה להביע את עמדת משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: כן, אני רוצה להביע את עמדת התקשורת.

אופיר אקוניס: אז את מביעה את עמדת המשרד, או את עמדתך.

נגה רובינשטיין: אני מביעה את עמדת המשרד אחרי - - -

אופיר אקוניס: העמדה עם השר.

נגה רובינשטיין: כן, בדיוק.

עמיר פרץ: אדוני היושב ראש, עם כל הכבוד, בעניין הזה לשר התקשורת יש מה להגיד.

אופיר אקוניס: אין ויכוח.

אופיר אקוניס: אגב, הצעת החוק היא של משרד האוצר.

עמיר פרץ: מה זה משנה?

אופיר אקוניס: משנה מאוד.

עמיר פרץ: הצעת החוק של משרד האוצר בכל התחומים.

יצחק וקנין: בכל מקרה, זו הצעת חוק של הממשלה, וזה לא משנה אם זה האוצר.

אופיר אקוניס: אפילו הצעת חוק של הממשלה הקודמת.

יצחק וקנין: זו הצעת חוק ממשלתית, ובזה נגמר העניין.

אופיר אקוניס: אנחנו שומעים עכשיו את עמדת שר התקשורת ומשרדו בעניין הפרסום בכבלים ובלוויין.

נגה רובינשטיין: ההבנה שלנו זה שבכל נקודת זמן יכול שר התקשורת לאחר התייעצות עם המועצה, באישור הממשלה והוועדה, לאשר פרסומות.

נגה רובינשטיין: לעניין הבדיקה הכלכלית המשותפת – אנחנו לא יודעים על סיכום כזה.

נגה רובינשטיין: אגב, אם האפשרות להוסיף פרסום יכולה להיות בשנת 2012, ו-2013 לא ברור לי מה נפקות הבדיקה בשנת 2014, כי אין קשר בין הדברים.

אופיר אקוניס: תודה, הבנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת ששוק התקשורת בישראל, בעקבות מה שאני רואה שקורה כאן כרגע, צריך להיות מרגע זה בפאניקה מתי יבוא איזה שר ויחליט כמה כסף ישלמו הכבלים, מתי יתעורר שר התקשורת ויחליט שהכבלים והלוויין יכולים למכור פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאוד נוח לנו לשבת כאן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה לעשות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא מנהלים את הערוצים האלה ואת הפלטפורמות האלה, ואני מדברת כאחת שיודעת מה זה לשבת בצד השני.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בעצם עושים כאוס בשוק הזה שכל מי שנוכח פה - אבל, כל מי שנוכח פה – אין לי ספק שמרגע שהוא יוצא מהחדר הזה לא מבין מה מחכה.

נגה רובינשטיין: אני מסכימה איתך לחלוטין, ולכן שום ההחלטה לא נעשית בלי קבלת עמדה מקצועית, בלי עבודה מקצועית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אני טועה אז שמישהו יגיד שאני טועה.

נגה רובינשטיין: הדבר הזה גם לא צריך להיכתב בחוק.

נגה רובינשטיין: עובדה שגם עכשיו נעשתה עבודה לעניין הפרסום, תיעשה עוד עבודה לעניין הפרסום - - -

רון אילון: שום עבודה לעניין הפרסום לא מיושמת כאן.

רון אילון: עוד לא נולד הדבר הזה שיש ממשלה שמוציאה דוח שאומר שחייבים לפתוח את הפרסום בכבלים ובלוויין – וזו הסיבה למה החבילות בארץ יותר יקרות – ומתעלמים מזה לחלוטין.

רון אילון: אין פה שום עמדה מקצועית רצינית.

יהודה סבן: אם אפשר רק להעיר, הדברים שנאמרו כאן על-ידי עו"ד מסינג בסיכום בין שני השרים לבינך ככל שאנחנו מבינים אותו.

יהודה סבן: יתרה מכך אומר, אתמול השתתפתי בשיחה משולשת של שני השרים והיועצים של שני השרים.

יהודה סבן: שני השרים אמרו בצורה מאוד מפורשת שהעמדה שלהם שיישאר המנגנון הקיים בחוק הנוכחי לעניין הסמכות - האישור של שר התקשורת באישור הממשלה ובאישור הוועדה.

יהודה סבן: ובנוסף לכך, ייכנס מנגנון שיחייב את שר התקשורת לבצע בדיקה כלכלית עד לשנת 2014.

יהודה סבן: אין זה אומר שהוא צריך לקבל את ההחלטה לפני כן.

יהודה סבן: אבל, הוא חייב לבצע בדיקה כלכלית עד לשנת 2014, וזו ההחלטה של השרים שלפחות אני הבנתי אותה אתמול בצורה חד משמעית.

אופיר אקוניס: יש ויכוח, אני מציע לכם ללכת להתווכח.

אופיר אקוניס: אז אין הסכמה.

נגה רובינשטיין: שנבין – דיברתם על שר התקשורת ושר האוצר בבדיקה עד שנת 2014.

נגה רובינשטיין: האם אתה מדבר עכשיו רק על שר התקשורת?

נגה רובינשטיין: כי עכשיו דיברת רק על שר התקשורת.

אופיר אקוניס: חברים, הבנתי.

אופיר אקוניס: לא נכניס את הוועדה ואת האורחים לתוך אי ההבנות שיש בין משרד האוצר לבין משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: האם הבדיקה תיעשה לאחר מתן הפרסום?

אופיר אקוניס: נגה, אנחנו לא עוסקים בזה עכשיו.

אופיר אקוניס: יש כרגע אי הבנה לגבי הסיכום.

אופיר אקוניס: אתם תפתרו אותו בחוץ.

אופיר אקוניס: אולי למשרד המשפטים יש עמדה רביעית.

דנה נויפלד: לא, למשרד המשפטים יש תמיד עמדה רביעית.

דנה נויפלד: אבל, אני רק רוצה להסב את תשומת ליבה של חברת הכנסת שמאלוב ברקוביץ שכבר היום החוק מאפשר בלי קשר לשום תיקון גם אם נלך הביתה עכשיו בלי שום דבר - יש מנגנון איך אפשר לפתוח את השוק לפרסום בערוצי הכבלים והלוויין בלי קשר.

רון אילון: יש גם מנגנון לחבילה צרה היום.

רון אילון: בשביל מה צריך את החקיקה הזאת?

רון אילון: סמכותו של ניצן חן לקבוע חבילה צרה, וסמכות שר התקשורת לקבוע פרסום.

רון אילון: בשביל מה צריך את החקיקה הזאת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שאתם רוכבים על משהו זה לא אומר שזה בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לשנות את זה גם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא נראה הגיוני שבכל רגע נתון יכול להחליט שר התקשורת מתי מוכרים פרסום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה קורה באותו רגע לעיתונות, לרדיו, לטלוויזיה מסחרית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: חבר'ה, יש השלכות.

רון אילון: כל מה שתיקון החקיקה הזה עושה הוא שהוא מכניס את שר האוצר למערכת השיקולים שממילא קיימת היום בחוק בידי שר התקשורת, ועדת הכלכלה, ומועצת הכבלים והלוויין.

יוחנן פלסנר: אדוני היושב ראש, בנושא החבילה הצרה – עד כמה שהבנתי את חוסר הסיכומים, אבל הכיוון שהם הולכים שבעצם פיצול בין ההחלטה על חבילה צרה שמיישמים אותה, ואחר כך מחליטים בהמשך על הפרסומות - הרי יש כלים שלובים.

יוחנן פלסנר: אתה לא יכול להחליט על חבילה צרה בלי לאפשר פרסומות כדי לפצות, ואז עם כל ההשלכות.

יוחנן פלסנר: או שתחליט מראש בלי פרסומות ואז זה בלי חבילה צרה, בייחוד שעוד לא הבנו את ההשלכות של ה-DTT.

יוחנן פלסנר: התחלת רק עם סוג של חבילה צרה.

יוחנן פלסנר: את כל הנושא הזה צריך להחריג מהחוק, להסתפק ב-DTT.

אופיר אקוניס: אני מסכים איתך, חבר הכנסת פלסנר.

הרצל עוזר: זה כי לוקחים בחשבון שהחבילה הצרה תהיה כל כך הרסנית שהפרסום כבר לא יעזור לה כנראה.

אופיר אקוניס: מר עוזר, אני אמרתי פה בישיבה, והצעתי את זה גם לממשלה, שהרחבה של מערכת ה-DTT שאני מעריך שתהיה פה, מייתר את החבילה הצרה.

אופיר אקוניס: זו היתה עמדתי.

אופיר אקוניס: הממשלה מתנגדת בצורה נחרצת לדבר הזה.

קריאה: כבוד יושב-ראש הוועדה, אנחנו בגורלם של שני משרדים שלא יכולים לסכם ביניהם מה היה אתמול בפגישה בערב.

יוחנן פלסנר: אבל, אדוני היושב ראש, הסיכום שאתה טוען שהגעת אליו מנוגד למה שאמרת הרגע, אלא אם כן לא הבנתי את הסיכום.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: שום דבר לא מנוגד, הכול באותו מתווה.

אופיר אקוניס: אגב, לגבי העניין הזה של ה-DTT אין הסכמה ביני לבין הממשלה.

אופיר אקוניס: אני אמרתי לממשלה שגם פה בוועדת הכלכלה יש רוב להוספת ערוצים.

אופיר אקוניס: הממשלה אומרת - אם אינני טועה, עדיין דבקה בעמדתה – לא להוסיף אפילו ערוץ אחד לתוך אותו מערך שידורים בשם "עידן".

אופיר אקוניס: אבל, יש פה היתכנות פוליטית.

יוחנן פלסנר: האחריות שלנו היא לא להפר את כל היציבות בשוק הזה.

אופיר אקוניס: אולי נאזן.

אופיר אקוניס: אולי נמצא איזון בין ה-DTT לבין החבילה הצרה.

יצחק וקנין: אופיר, לאורך כל הדרך, ואני יושב בוועדה הזאת כבר הרבה זמן, בדיונים בנושא הזה היתה התנגדות של האוצר.

יצחק וקנין: מר פרננדס ישב פה, ואמר את הדברים בצורה חמורה ביותר.

יצחק וקנין: התקיימו הצבעות, והצבענו נגד הוספת ערוצים ל-DTT.

יצחק וקנין: אני אומר פה שוב, לא היתה פה שום בדיקה כלכלית של כל המערך הזה שמציעים אותו.

יצחק וקנין: מציעים פה דבר שאף אחד לא יודע מה התוצאה הסופית וההשלכות לפחות על אותן חברות הכבלים שמשדרות היום.

יצחק וקנין: לכן, אני אומר – לו היו מביאים פה איזה עבודה מסודרת, והיו אומרים לנו שבמידה ואנחנו הולכים לחבילה צרה הפגיעה תהיה כך וכך, וכשאנחנו מוסיפים עוד ערוצים - ואני אומר שיכולה להיות פה סיטואציה שבהצבעה יהיה פה רוב של חברי כנסת שיצביעו להוספת ערוצים - זו החלטה פוליטית, למרות שבפעמים הקודמות הנושא הזה נפל בהצבעות, אני לא בטוח - - -

אופיר אקוניס: אתם הצבעתם על הוספה?

יצחק וקנין: כן, ואנחנו התנגדנו.

יצחק וקנין: היתה הצבעה שמית לפני שלוש שנים.

יצחק וקנין: בדיון הזה היתה התנגדות כי האוצר אמר יותר מזה – במידה והנושא של הוספת ערוצים יעבור, הוא מושך את כל החוק.

יצחק וקנין: קחו את הפרוטוקולים.

אופיר אקוניס: הוא לא אמר את זה הפעם.

יצחק וקנין: אני זוכר את המילים שאני אמרתי כבר בדיון הראשון.

יצחק וקנין: רבותי, האוצר אמר את זה.

יצחק וקנין: קחו את הפרוטוקולים.

יצחק וקנין: אני מוכן להפוך את ההצבעה שלי אם אני טועה.

יצחק וקנין: יותר מזה, אמרתי את זה לאורך כל הדרך, יש פה השלכות כלכליות על קרוב ל- 10,000 עובדים שאולי הקול שלהם אולי נאלם, לא שומעים אותם.

יצחק וקנין: יושבים פה המנכ"לים או עובדי חברה שהם מדברים.

יצחק וקנין: אבל, רבותי, יש פה בעיה רצינית מאוד ומישהו צריך לתת עליה את הדעת, עם כל הכבוד לרצונות הפוליטיים שלנו שאנחנו רוצים להעביר פה איזה החלטה.

יצחק וקנין: אף אחד מאיתנו פה לא מקבל אפילו איזה דף נייר לגבי ההשלכות של הדבר הזה.

קריאה: רשות השנייה עשתה עבודה שמראה שפרסומות בכבלים ובלוויין, כולל חבילה - - - הרס של הכבלים - - -

יצחק וקנין: עזוב את הפרסומות.

יצחק וקנין: אני רוצה להגיד לך לגבי הפרסומות.

יצחק וקנין: אני מודיע לך – אם תשאל את חברות הכבלים אם הן מעדיפות פרסומת או חבילה צרה, הן יגידו לך שהן מוותרות על הפרסומות.

אופיר אקוניס: הן אמרו את זה פה.

יצחק וקנין: הן יגידו לך את זה גם לגבי הוספת ערוצים.

יצחק וקנין: באותו מטבע הם יגידו, כי הם מבינים מה ההשלכות הכלכליות.

קריאה: ויש כבר עבודה שנעשתה.

קריאה: אבל, עכשיו לקחו את הקטע שאמרנו שאנחנו מוכנים לוותר על הפרסום ואמרו: אוקיי, על הפרסום תוותרו, ואת החבילה הצרה תקבלו.

יצחק וקנין: רבותי, לי אין טלוויזיה בבית.

יצחק וקנין: אני אומר לכם, אתם תתייאדו מהעולם, אתם תתייאדו לבד, זה לא יעזור.

קריאה: לא לבד, עוזרים לנו פה.

אופיר אקוניס: הבנו שהיתה הצבעה.

אופיר אקוניס: יש לחבר הכנסת אפללו הערה.

יצחק וקנין: הוא היה מרכז הקואליציה.

אלי אפללו: היתה הצבעה, ובאופן עקרוני האוצר אמר:

אלי אפללו: אם זה יעבור את חמישה הערוצים, אנחנו מושכים.

אלי אפללו: אי אפשר לעשות את זה, זה לא כלכלי.

אלי אפללו: אין אפשרות, חברות הלוויין יתמוטטו.

אלי אפללו: כל מה שאמרו אמרו.

אלי אפללו: איך עכשיו מתהפכים עכשיו בשנייה?

אלי אפללו: הרי כולנו בטוחים שאם יהיה ערוץ אחד מעבר לזה - - -

יצחק וקנין: אופיר, אני זוכר עוד משהו.

יצחק וקנין: נתנו לנו גרף פה, ואמרו: אני לא יודע אם הקיבולת של ה-DTT היום יכול בכלל לקלוט כל ערוץ.

יצחק וקנין: גם את זה אמרו.

אופיר אקוניס: טיפלנו בזה בישיבה הקודמת.

אופיר אקוניס: אבל, היה אפשר להכניס.

אופיר אקוניס: אפשר, זה השתנה בינתיים.

אופיר אקוניס: הגענו לדור חדש, לדור רביעי.

אופיר אקוניס: הטכנולוגיה מתפתחת כל יום.

אופיר אקוניס: הטכנולוגיה מקדימה אותנו.

אופיר אקוניס: אנחנו בדרך כלל לא מצליחים להדביק אותה.

אלי אפללו: הערוץ החינוכי כמעט נכנס בפעם שעברה.

אלי אפללו: הוא כבר עמד על סדר-היום, וזה כבר היה מונח להיכנס.

אלי אפללו: אם כבר פותחים אז פותחים לעוד כל מיני ערוצים.

אופיר אקוניס: יש פה בקשה חדשה.

יצחק וקנין: הייתי מכניס גם את ערוץ ההידברות.

אופיר אקוניס: יפה, קיבלנו בקשה היום גם מערוץ ההידברות.

אופיר אקוניס: האם תיקי וידס נמצאת פה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, אני רוצה לחזור על מה שאמרתי לפני הפגרה שלפי מה שאני שומעת כרגע אנחנו הולכים בצעדי ענק לפלטפורמה שלישית במדינת ישראל, וטוב שנדע את זה, כי עוד ערוץ נכניס, ועוד ערוץ נכניס, ועוד ערוץ נכניס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שנית, אני לא מבינה מדוע האוצר שכל כך דוגל בהפרטות, בליברליזם וכו', אחרי שאנחנו חושבים על קבלת DTT, ויש DTT, לחשוב כרגע גם על פיקוח על החבילה הצרה לכבלים ולוויין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה מדוע בכלל אנחנו צריכים להתערב בדבר הזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא לחם, וזה לא חלב, וזה לא שבלעדיו אין מה לעשות במדינת ישראל שאנחנו צריכים לחייב את הכבלים והלוויין לתת חבילה צרה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה ואני פשוט לא מבינה את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נהיה פה סלט נוראי מכל דבר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: קופצים מנושא לנושא, מנושא לנושא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רציתם מלכתחילה לא לדבר על זה, ואנחנו כבר שעה מדברים רק על זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם אנחנו עושים הפרדה בין חלק א' ל-ב', או לא עושים הפרדה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה אנחנו עושים לא הבנתי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו שעה כבר מדיינים רק על כבלים ולוויין, ורצינו לדבר בכלל על טלוויזיה מסחרית.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: אסי, יש לך עוד נקודות.

אופיר אקוניס: אסי מציג כאן שורה של שינויים וחידושים שנכנסו בחודשיים האחרונים – זה הכול.

אופיר אקוניס: בתוך זה הגענו לעניין הזה.

יוחנן פלסנר: אני רוצה להתייחס להיבט נוסף.

יוחנן פלסנר: הרי חבילה צרה, הבנו שיש כאן בעייתיות.

יוחנן פלסנר: היבט נוסף הוא חובות עבר, וממה שהבנתי מהסיכום שהוא הציג – ויתור ההתניה על סגירת חובות העבר כדי לעבור לרישיון.

יוחנן פלסנר: נותנים איזה תקופה ואחר כך ישללו את הרישיון.

יוחנן פלסנר: כולנו יודעים שאף אחד פה לא ישלול רישיון.

יוחנן פלסנר: יכולים הרי באותה מידה לחכות, ולעבור לרישיון בסוף תקופת הזיכיון ב-2015, אם לא רוצים לסגור את החובות.

יוחנן פלסנר: אבל, גם לוותר על זה, וגם לחשוב שמישהו פה ישלול רישיון - זה לא רציני.

יוחנן פלסנר: אני לא מבין מי ייצג איזה אינטרס כאשר החליטו את ההחלטה הזאת, אלא אם כן לא הבנתי נכון.

אסי מסינג: אני דיברתי על הפרה זניחה, לא דיברתי על הפרות אחרות.

ערן פולק: אני רוצה להסביר לחברי הכנסת את נושא חבילה צרה, ומה אנחנו מציעים לעומת הצעת החוק המקורית.

ערן פולק: ראשית, כל הנושא של מערכת "עידן פלוס", DTT, פלטפורמה נוספת כפי שכונתה פה, זה לא מה שאנחנו עליו מדברים, לא בהצעת החוק המקורית ולא בשינוי.

ערן פולק: נושא ה-DTT עלה בדיוני הוועדה, הוא לא מופיע בהצעת החוק.

ערן פולק: ההרחבה שלו לערוצים נוספים לא מופיעה בהצעת החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הופיע ב-2004, אם אני לא טועה.

קריאה: הערבי, כן.

אופיר אקוניס: מופיע.

ערן פולק: ההרחבה שעליה דובר בוועדה לערוצים כמו 9 ו-24 וערוצים נוספים לא הופיעה בהצעת החוק המקורית.

ערן פולק: היא לא מופיעה בהצעה שאנחנו שמים הרגע על השולחן.

ערן פולק: ככל שאני יכול לייצג את עמדת הממשלה, הממשלה לא תומכת בהצעה.

יצחק וקנין: מה יקרה אם זה יעבור?

יצחק וקנין: האם אתה תגיד כפי שאמר מר פרננדס שאתם מושכים את החוק?

ערן פולק: אני לא יודע מה אמר מר פרננדס.

ערן פולק: אני אומר שעמדת הממשלה היא - - -

יצחק וקנין: אתה מייצג את עמדת האוצר, לא?

יצחק וקנין: איזה עמדה אתה מייצג?

יצחק וקנין: זה קריטי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת וקנין, עמדת הממשלה בעניין הזה היא ברורה.

אופיר אקוניס: אה, לגבי האם הוא מושך?

אלי אפללו: זאת השאלה.

אופיר אקוניס: לא יודע.

אופיר אקוניס: לא אמרו, לא נאמר.

יוחנן פלסנר: בעניין הזה כמו ביתר העניינים, עמדת הממשלה היא לא ברורה.

אופיר אקוניס: יש לך לדבר באי-אמון בשעה ארבע, תכין את כל שלל אמירות השפר שלך.

אתי בנדלר: למרות שאני מעולם לא ייצגתי את הממשלה, אני יכולה להצהיר כאן בשם הממשלה: הם לא ימשכו.

אלי אפללו: זאת שאלה רטורית.

יצחק וקנין: חבר'ה, זה היה נחרץ.

יצחק וקנין: היום זה כבר מגמגם, ומפה אני מודאג.

אתי בנדלר: ודבריי לא הוכחשו, שימו לב.

אופיר אקוניס: לא, הממשלה לא אומרת את זה.

אופיר אקוניס: הממשלה לא אומרת את זה – שאם יש תוספת של ערוצים למערכת השידור של עידן היא מושכת.

אתי בנדלר: לא, להיפך.

אתי בנדלר: הם לא ימשכו.

אופיר אקוניס: נו, יפה.

אלי אפללו: בניגוד לכל מה שאמרו בפעם שעברה.

אופיר אקוניס: אבל, זה היה בכנסת הקודמת ובממשלה הקודמת.

אלי אפללו: הציגו לנו גם למה?

אלי אפללו: כי זה הורג את הערוצים.

אלי אפללו: מה השתנה?

אופיר אקוניס: השינוי הוא במשיכת החוק.

אופיר אקוניס: על זה שואל יושב-ראש הקואליציה לשעבר.

אופיר אקוניס: בפעם הקודמת הממשלה אמרה לך שיימשך החוק אם יוסיפו ערוצים.

אופיר אקוניס: הפעם הממשלה אומרת חצי ממה ש-.

אופיר אקוניס: כן, זה מה שאתה אומר.

אופיר אקוניס: אתה אומר שאתם מתנגדים להכנסת ערוצים, אבל לא אומר שאתה מושך את החוק.

ערן פולק: נכון.

אופיר אקוניס: נורא פשוט.

קריאה: זה לא שינוי בעמדה.

אלי אפללו: זה לא שינוי בעמדה, אבל - - -

אופיר אקוניס: לא, זה כן שינוי.

אופיר אקוניס: יושב-ראש הקואליציה לשעבר אומר לך שנאמר לו על-ידי הממשלה שמושכים את החוק.

אלי אפללו: הציגו את זה שזה הורס את הכבלים.

אופיר אקוניס: לגבי החבילה הצרה – ערן רצה להבהיר משהו.

ערן פולק: צריך להבין על מה מדובר.

ערן פולק: הצעת החוק המקורית מציעה חבילה צרה מאוד מוגדרת למספר ערוצים מדויק, ספור, עם אלמנט מאוד משמעותי של פיקוח.

ערן פולק: חברות הכבלים והלוויין הביעו בדיונים הראשונים שהיו בוועדה התנגדות לנושא הזה.

ערן פולק: גם דובר על סוגיות שהעלתה חברת הכנסת שמאלוב לגבי האם הממשלה רוצה לפקח, לא רוצה לפקח.

ערן פולק: הפשרה ששר האוצר הציע פה היא פשרה שמסתכלת על ההיבט הצרכני שאגב לא עלה פה בדיון.

ערן פולק: דאגו לחברות ולרווחים, ולמשכורות של חברות הכבלים והלוויין.

ערן פולק: לא עלה הנושא הצרכני כרגע בדיון.

ערן פולק: ומה ששר האוצר ביקש להציע -שתהיה אופציה לחברות הכבלים והלוויין להציע מיוזמתן חבילה צרה רחבה יותר, מוזלת, שתהווה תועלת צרכנית משמעותית.

ערן פולק: זו ההצדקה לקיומה של הרפורמה כולה – התועלת הצרכנית.

ערן פולק: בחבילה הזאת שהיא לא מפוקחת על-ידי מחירים, אם השרים ייווכחו שהחבילה הזאת היא חבילה שמביאה תועלת צרכנית הם יוכלו לדחות את - - - החבילה הצרה בשנה כל פעם.

ערן פולק: זה מה שמוצע.

ערן פולק: זו פשרה שמצד אחד מקלה מאוד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה בשנה כל פעם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי.

הרצל עוזר: אף אחד פה לא מבין למה צריך.

הרצל עוזר: אולי תתחילו בלהסביר למה צריך, כי אף אחד לא מבין.

הרצל עוזר: לא נעשתה עבודה רצינית, לא הסברתם.

הרצל עוזר: בואו תסבירו.

רון אילון: העבודה היחידה שנעשתה בתחום הזה על-ידי הממשלה קובעת שהסיבה שמחירי חבילת הבסיס במדינת ישראל גבוהים בכ-10% מהמקובל בעולם - וזה מחירי חבילת הבסיס בלבד - זה היעדר פרסום בכבלים ובלוויין, חובת הפקות מקור, וגודל האוכלוסייה.

רון אילון: הסיבה השלישית – הממשלה מנסה לעשות מאמצים.

רון אילון: אבל, לא מצליחה.

רון אילון: שתי הסיבות הראשונות זה הכול בידי הממשלה.

רון אילון: אם אתה רוצה להוזיל מחירים ולטפל בטובת הצרכן, בבקשה.

רון אילון: תוריד חובת הפקות מקור ותפתח פרסום.

רון אילון: רבותי, זה דוח שהממשלה כתבה, לא הכבלים והלוויין.

רון אילון: אנחנו נשמח להציג אותו כאן.

רון אילון: משום מה מסתירים אותו מעיניכם.

רון אילון: אבל, יועץ של הממשלה כתב אותו.

רון אילון: חתומים עליו משרד האוצר ומשרד התקשורת.

רון אילון: מתי הדוח הזה יצא?

רון אילון: לפני שלושה חודשים.

יוחנן פלסנר: אתה רוצה לוותר על הפקות מקור, או שאתה ממחיש את האבסורדיות?

רון אילון: ממחיש את האבסורדיות של קבלת ההחלטות.

רון אילון: אין שום צורך בתיקון החקיקה הזה.

רון אילון: הסמכות נתונה היום בידי שר התקשורת לבדוק את חבילת הבסיס.

רון אילון: לא אנחנו יצרנו את חבילת הבסיס, שר התקשורת יצר אותה.

רון אילון: הוא רוצה לתקן אותה?

רון אילון: שיתקן אותה.

רון אילון: הפרסומת בכבלים ובלוויין בידי שר התקשורת.

רוברט טיבייב: לא הבנתי על איזה דוח מדובר.

רון אילון: אשמח להפיץ לכם אותו - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערן, ממתי האוצר כל כך דואג לצרכנים?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשעשו היטל מים לא דאגו לצרכנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פתאום עכשיו אתם דואגים לצרכנים?

אופיר אקוניס: לא הבנו את העמדה בדיוק, גם לא בנושא פרסום בכבלים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: גם לא הבנתי מה זה אומר שכל שנה ידחו את זה.

אופיר אקוניס: יש הצעה אלטרנטיבית ליועצת המשפטית.

אופיר אקוניס: האם את רוצה להגיד אותה במשפט אחד?

אופיר אקוניס: היא נשמעת יותר רציונאלית.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהממשלה לשקול אותה.

אופיר אקוניס: תציג אותה בבקשה – לעניין החבילה הצרה.

אתי בנדלר: כן.

אתי בנדלר: בעניין הכבלים והלוויין, התיקון לחוק התקשורת כפי שהוצע בהצעת החוק, וכפי שהוסבר כאן בהצגת העקרונות הכלליים, חיוב הכבלים והלוויין בחבילה צרה מחד גיסא, והאפשרות לכלול בשידוריהם פרסומות כדי לפצות אותם במידת מה על אובדן ההכנסות כתוצאה מהחיוב להציע לצרכנים חבילה צרה.

אתי בנדלר: בסיכומים כפי שהוצגו כאן

אתי בנדלר: בפני הוועדה בעצם מנתקים את הקשר בין החיוב לשדר חבילה צרה לבין האפשרות לכלול בשידורים פרסומות, באופן שברירת המחדל לגבי כל אחת משתי ההצעות האלה היא שונה.

אתי בנדלר: בעוד שלגבי החיוב לשדר חבילה צרה כפי שאנחנו שומעים כאן, החוק המוצע על-ידי הממשלה יהיה שהם יהיו חייבים לשדר חבילה צרה.

אתי בנדלר: ומה זה חבילה צרה?

אתי בנדלר: זה - - -

רוברט טיבייב: רק שאלה אחת – אם אפשר.

רוברט טיבייב: זאת אומרת, זה הרחבת DTT על חשבון יס והוט.

אתי בנדלר: לא, אולי אני אקדים שתי מילים.

אתי בנדלר: אני אזכיר שוב כדי לחדד את הדברים.

אתי בנדלר: יש שני נושאים שונים: נושא ה-DTT, ונושא החבילה הצרה בכבלים ובלוויין.

אתי בנדלר: נושא ה-DTT זה שידור פתוח, קרקעי, לווייני, לכלל הציבור שלא צריך, לא חייב להיות, או פטור מהצורך להיות מנוי לכבלים וללוויין, ויוכל לקלוט באמצעות ממיר קטן בביתו חבילה צרה של שידורים – זה ה-DTT.

רוברט טיבייב: בואו נעשה סדר?

רוברט טיבייב: האם ה-DTT זה חבילה צרה?

קריאות: לא.

אתי בנדלר: אני אנסה להבהיר את זה.

אתי בנדלר: זה מה שניסיתי לומר – החבילה הצרה וה-DTT אלה שני נושאים שונים לחלוטין.

אתי בנדלר: ה-DTT היא חבילה של ערוצים שניתן לקלוט אותה מהאוויר בלי שתהיה מנוי על הכבלים והלוויין.

אתי בנדלר: כל ההצדקה לנושא של ה-DTT הוא האפשרות לקלוט מספר מצומצם של ערוצים בלי שתהיה מנוי על הכבלים והלוויין.

אתי בנדלר: איזה ערוצים נכללים בחבילה הזאת?

אתי בנדלר: באופן מקרי אלה אותם ערוצים שבהצעת החוק מוצע לחייב את הכבלים והלוויין, בין היתר, להציע לכל מי שכן רוצה להיות מנוי על הכבלים ועל הלוויין לרכוש חבילה צרה שבחבילה הצרה הזאת בהתאם למוצע יהיו אותם ערוצים שהם כלולים גם ב-DTT, פלוס ערוצים נוספים.

אתי בנדלר: אבל, אלו שני נושאים שונים.

אתי בנדלר: תעזבו כרגע את ה-DTT.

אתי בנדלר: בקשר ל-DTT יש הצעה לשנות את המוצע בהצעת החוק כאן, ולהרחיב את החבילה המוצעת במסגרת ה-DTT כך שיש כמה הצעות.

אופיר אקוניס: למנהלת הוועדה יש את ההצעות של כל אחד ואחד מחברי הכנסת כאן – מה הציעו, איזה ערוצים הציעו להכניס.

אופיר אקוניס: עמדת הממשלה היא שהיא לא מסכימה להכניס אפילו עוד ערוץ אחד.

אופיר אקוניס: זה הכול, זה נורא פשוט.

אופיר אקוניס: לאה ורון: אבל, שמענו שהיא גם לא תמשוך את הצעת החוק.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת טיבייב, ובניגוד לכנסת הקודמת היא לא תמשוך את ההצעה.

אתי בנדלר: אם אנחנו עוזבים את ה-DTT בצד, ועוברים להצעת החוק שמתייחסת לחוק התקשורת כרגע שכאמור בהצעת החוק המקורית כללה שני אלמנטים: ראשית, חיוב הכבלים והלוויין להציע חבילה צרה.

אתי בנדלר: שנית, אפשרות לכלול פרסומות בכבלים ובלוויין, כששתי ההצעות האלה בעצם מבחינת התפיסה היו קשורות אחת לשנייה.

אתי בנדלר: אומרת עכשיו הממשלה – במסגרת הסיכומים שנעשו, ובמילת אגב אני אולי אומר שהסיכומים האלה כמובן זה סוג של תיקון שמוצע על-ידי הממשלה.

אתי בנדלר: אבל, כפי שהוועדה רשאית להכניס כל שינוי בכל הצעת חוק ממשלתית – אם כך, תחליטו חברי הוועדה – היא יכולה גם כמובן להכניס שינויים גם בסיכומים שמוצגים בפני הוועדה.

אתי בנדלר: אני מציעה להמשיך לכרוך את שני השינויים אחד בשני.

אתי בנדלר: דהיינו, כפי שמוצע על-ידי הממשלה שהפרסומות יותרו רק אם השרים יחליטו על כך, ובאישור הממשלה, ולאחר התייעצות עם מועצת הכבלים והלוויין, ואישור ועדת הכלכלה, כך גם לגבי החבילה הצרה.

אתי בנדלר: אני חושבת שאותה ברירת מחדל, כיוון שהנושאים כרוכים אחד בשני, צריכה לחול גם לגבי החבילה הצרה.

אתי בנדלר: דהיינו, שאם השרים ישתכנעו כי חברת יס או חברת הוט אומנם מציעות חבילה צרה ראויה, ניתן יהיה לחייב אותן לשדר חבילה צרה עם מספר ערוצים שיקבעו, ולאפשר להן לכלול פרסומות בשידוריהן.

אתי בנדלר: זאת באישור הממשלה, באישור המועצה לשידורי כבלים ולוויין, ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתי, אבל למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה לעשות את זה כשיש היום אינטרנט.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשיש היום אפשרות - - -

אתי בנדלר: האם את שואלת למה חבילה צרה בכלל?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה ההתערבות הזאת הבוטה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את זה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לקחתם DTT, הוצאתם ערוצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה צריך לעשות את זה?

אתי בנדלר: אני לא מתווכחת לגבי עצם הרעיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מצטערת, אני כבר מבולבלת.

אתי בנדלר: כי זו מהות הצעת החוק הממשלתית שחברי הכנסת יכולים לקבל אותה או לא לקבל אותה.

אתי בנדלר: אבל, אם מחליטים בכל זאת ללכת על חבילה צרה, שזה יהיה עם אותה ברירת מחדל כמו לגבי ה- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה ההחלטות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם את מדברת רק על כבלים והלוויין?

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: החבילה הצרה – כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, מכך התחלנו את הפגישה הזאת.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: החבילה הצרה – על זה יש ויכוח כרגע על סמכויות של השרים שם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה זאת אומרת?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם מישהו חושב בכלל להחליט על חבילה צרה בנפרד, ופרסום בנפרד?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתי בנדלר כן, זו ההצעה בפני הוועדה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שדווח בתחילה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: המוח שלי לא קולט את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, כדי שאנחנו לא נשב פה שעות על גבי שעות, האם אפשר לבקש שבדיון הבא משרד האוצר, משרד המשפטים, משרד התקשורת, יביאו החלטה משותפת ביניהם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצידי, שישבו מהבוקר עד הלילה.

קריאה: זה מה שעשינו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שעשיתם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי פה ארבע החלטות שונות, על מה אתה מדבר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחד מדבר – הממשלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השני מדבר – השרים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שיש לזמן לפה את כל האנשים שאמורים לנהל את העסקים שלהם, כולל אנחנו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לשמוע את אי ההתאמות בין כל המשרדים האלה זה בזבוז זמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שישבו ביניהם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מצידי שייסעו לסוף שבוע, ויבואו עם החלטה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם יש החלטה נקיים ישיבה של הוועדה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אין החלטה לא נכנס את הוועדה.

אופיר אקוניס: זה רעיון לא רע.

נגה רובינשטיין: בואו רגע נבודד את שאלת אי התיאום בין משרדי הממשלה לנקודה שהיא - - -

אופיר אקוניס: סליחה, רק לקחת בחשבון שכל עניין הזיכיונות והרישיונות שהוא גם כן באיזושהי בלימה מסוימת – הממשלה מתעקשת לא לפצל את החוק, ואני מבין שיש כאן חברי כנסת שחושבים שלא לפצל את החוק.

אופיר אקוניס: זה פשוט בולם את הזיכיונות, וזה מזיק לכמה מהזכייניות.

אופיר אקוניס: הייתי אומר כמעט לכולן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי פתרון טוב לזה, אני אגיד לך את זה.

אופיר אקוניס: אומרת מנהלת הוועדה – אני גם ביקשתי כשהיתה פגישה אצל שר התקשורת במגדל "שלום" לפני שבועיים או שלושה.

אופיר אקוניס: ערן, אתה היית בישיבה.

אופיר אקוניס: ביקשתי מכם את העמדות, קיבלנו אותן אתמול בעשרים לאחד-עשרה בלילה.

אופיר אקוניס: זאת גם הסיבות שאת לא יכולה לעיין בהן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז למה מכנסים את הוועדה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אין לנו החלטה משותפת.

אופיר אקוניס: רצית שנבטל אותה באחד-עשרה בלילה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כן, יותר טוב לבטל אותה מלשמוע פה את אי ההסכמות.

קריאה: אין אי הסכמות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא - אין אי הסכמות, יש רק ארבע החלטות שונות.

נגה רובינשטיין: בוא נחדד רגע.

נגה רובינשטיין: יש כאן עמדה ממשלתית.

נגה רובינשטיין: הנקודה היחידה שלגביה נדרש תיאום בין משרדי הממשלה - וזאת נקודה אחת בלבד - היא שאלת הבדיקה הכלכלית, אם, מתי, ועל ידי מי.

נגה רובינשטיין: זה הכול.

נגה רובינשטיין: לכן, לא צריך - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל, עשיתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש עבודה שאני יודעת שנעשתה במשרד האוצר לגבי ההשלכות.

נגה רובינשטיין: לא, משרד התקשורת.

נגה רובינשטיין: בעניין הפרסום – משרד התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איפה היא?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אנחנו לא רואים אותה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה לא פה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי עשה אותה שירים את היד?

נגה רובינשטיין: משרד התקשורת – ד"ר אסף כהן ו - - -

לאה ורון: זה הועבר לוועדה, וזה הופץ לחברי הכנסת.

לאה ורון: מאחר והנושא שוב נעשה רלוונטי אין שום בעיה להפיץ את אותם דוחות שוב לחברי הכנסת במייל.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אם אינני טועה, כאשר הסתכלתי על זה לפני הרבה מאוד חודשים, בדוחות האלה כתוב שהשוק הזה לא יהיה בכלל אפשרי במידה והרפורמה הזאת תצא לדרך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז על מה אנחנו מדברים בכלל?

אופיר אקוניס: מר עוזר, בבקשה.

הרצל עוזר: אני רק רציתי בהערה קטנה להציג את המספרים כיוון שפה כולם מדברים, ובעצם לא הוצגו שום מספרים בפני חברי הכנסת הנכבדים, והם נדרשים להצביע.

הרצל עוזר: לכאורה מדברים על עבודה כלכלית שתיעשה, אבל לא נעשתה.

הרצל עוזר: אנחנו כן עשינו.

הרצל עוזר: לא אנחנו ישירות, שכרנו גוף חיצוני שיבדוק.

הרצל עוזר: רק לסבר לכם את האוזן – ההפסד השנתי הצפוי מהחבילה הצרה הוא 400 מיליון שקל לחברת הוט - 400 מיליון שקלים.

הרצל עוזר: אם אתם מסוגלים להבין מה המשמעות של זה – זה בערך 4,000 מפוטרים מייד כשהיא תתחיל.

הרצל עוזר: עכשיו בואו נדבר על הפיצוי שצריך לבדוק אותו בוועדות.

הרצל עוזר: הפיצוי דרך הפרסום הוא 50 מיליון שקל.

הרצל עוזר: תבינו באיזה מספרים מדובר פה, רק כדי לסבר את האוזן.

הרצל עוזר: זה לא 4 מיליון שקל, זה לא 40 מיליון שקל.

הרצל עוזר: זה 400 מיליון שקל לחברה שהרווחים שלה הם אפס.

הרצל עוזר: צאו ותחשבו מאיפה יביאו את ה-400 מיליון שקל.

הרצל עוזר: זה פשוט גזר דין מוות לחברה.

הרצל עוזר: אם מישהו חושב שפה אנחנו מהלכים אימים אני רק אזכיר שלא מזמן אחת משלוש חברות הכבלים טרם מיזוגן – חברת "תבל" - קרסה, בדיוק מהדברים האלה.

הרצל עוזר: קחו את הדברים האלה בבקשה לתשומת הלב לפני שבאים עם כל מיני הצעות לא מבוססות, לא ראויות, שלא נבדקו בצורה שערורייתית.

יוחנן פלסנר: במאמר מוסגר שווה להוסיף לטענות – ואני מקבל את העיקרון של הטענות של חברות הכבלים – אבל למה הגענו למצב שיש כל כך מעט סימפטיה?

יוחנן פלסנר: כשיש חוזים דרקוניים, והתעמרות בצרכנים, וכן הלאה, אז מגיעים למצב שאחר כך כבר יש פחות קשב לטענות שלכם, גם אם הן צודקות.

רוברט אילטוב: אבל, זה לא הדיון.

יוחנן פלסנר: בגלל זה אמרתי במאמר מוסגר.

רוברט אילטוב: אתה רוצה ליזום דיון בנושא הלקוחות, תיזום דיון.

אופיר אקוניס: אסי בכלל לא סיים את הסקירה.

אופיר אקוניס: אנחנו נעצרנו בעניין החבילה הצרה ובעניין הפרסום בכבלים ובלוויין, ויש לך עוד.

אופיר אקוניס: את העמדה לגבי מערכת "עידן" אנחנו יודעים.

אופיר אקוניס: חבילת ה-DTT, הבנו את העמדה הממשלתית.

אופיר אקוניס: רק שתדעו שבוועדה ישנם קולות אחרים, וגם ישנו רוב אחר – זה הכול, מאוד פשוט.

אופיר אקוניס: אתה יכול לעבור, למשל, להצעת

אופיר אקוניס: כם בנושא חברת החדשות שבאה לידי ביטוי באחד העיתונים הכלכליים.

אופיר אקוניס: זה בחלק א'.

אסי מסינג: לגבי חברת החדשות – אנחנו כבר הצענו בדיונים הקודמים הצעה שלהבנתי פותרת את הבעיה של חברת החדשות של ערוץ 2, והצורך לפצל אותה לשתי חברות, שאחד מהזכיינים כשהוא יהפוך להיות בעל רישיון תהיה לו חברה משלו, ההצעה הקיימת היום ושנוסח הסעיף שהוא כבר הוצבע בוועדה, מדבר על כך שניתן יהיה לרכוש שידורי חדשות לתקופה בלתי מוגבלת מגוף שמשדר שידורי חדשות, והכול בכפוף לאישור של המועצה.

אסי מסינג: ולכן, להבנתנו, הסעיף הזה מאפשר פתרון שהוא מספק את הטענה והדרישות שעלו לגבי הצורך של התאקלמות בשלוש השנים הראשונות.

אסי מסינג: מאחר והדבר לא מוגבל בכלל לזמן, מקל וחומר בשלוש השנים הראשונות, יש אפשרות לבעל הרישיון החדש שלא תהיה בבעלותו חברת החדשות, לרכוש את אותם שידורי חדשות מגוף אחר, ובכלל זה גם מבעל הרישיון, בכפוף לאישור המועצה.

אסי מסינג: האלטרנטיבה של החזקה משותפת בחברת חדשות מעלה שורה של שאלות מדיני תחרות, ומדיני הגבלים עסקיים, ואני לא בטוח שיש צורך להיכנס אליהן במידה ויש פתרון אחר שהוא מספק.

אופיר אקוניס: אבל, היתה הצעה שפורסמה, שהיא הצעה ממשלתית – אם אינני טועה – שבמשך שלוש שנים קשת ורשת שיפוצלו בשיטה החדשה, יוכלו לשדר ביחד, או עד שלוש שנים, אני לא בדיוק - - -

אסי מסינג: אז אני חושב שההצעה הזאת כפי שהסעיף כפי שהוצבע מאפשר להם את אותו הדבר, רק בלי שהבעלות תהיה בעלות משותפת.

אסי מסינג: הוא פותר את עניין הבעלות.

אסי מסינג: יוכלו לשדר יחד.

אופיר אקוניס: אחד הצדדים יצטרך לקנות מהאחר.

אופיר אקוניס: הם בחצי חצי.

נגה רובינשטיין: לאו דווקא חצי חצי.

נגה רובינשטיין: זה הסדר שוויוני כאשר בו כל החברות, כל הגורמים, יכולים לרכוש מכל ה- - - -

אתי בנדלר: לרכוש חדשות, לא לרכוש מניות.

נגה רובינשטיין: באישור של הרשות השנייה, ובתנאים שהיא תקבע.

יוחנן פלסנר: למה חשוב העניין של שידור משותף כן, ובעלות לא?

אופיר אקוניס: לא, כל אחת מהן עשויה לקבל רישיון.

יוחנן פלסנר: לא, אבל אמרת שאתה רוצה לתת להם איזה שלוש שנים - - -

נגה רובינשטיין: הוא לא אמר את זה.

יוחנן פלסנר: גם פה אין הסכמה?

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: היה פרסום.

יוחנן פלסנר: אז מה ההסכמה?

אתי בנדלר: ההסכמה היא שכל חברה, כל בעלת רישיון, תוכל לקנות חדשות מחברה אחרת.

דורון אבני: צריך להזכיר שהנושא עלה בוועדה, נדון והוצבע.

ניצן חן: אדוני היושב ראש, ברשותך אני רק רוצה להזכיר שבישיבה הקודמת אתה ביקשת מהמדינה את עמדתה לעניין הקמת ערוץ חדשות של הכבלים והלוויין - נוסף, ושלחת את המדינה להגיש מתווה.

אופיר אקוניס: האם אתה חושב שקיבלנו תשובה?

ניצן חן: אני חושב שזה חלק אינטגראלי מהדיון עכשיו.

רון אילון: אני מצטרף לעניין הזה.

רון אילון: אני חושב שאם כבר עושים סדר חדש בשוק התקשורת, אין שום סיבה שכבלים ולוויין לא יהיו גם בעלי ערוץ חדשות.

אופיר אקוניס: במשותף.

אופיר אקוניס: אתם ביקשתם עמדה מהממשלה על ערוץ משותף, לא ביקשתם על ערוצים נפרדים.

רון אילון: נכון.

רון אילון: גם "קשת" ו"רשת" במשותף.

רון אילון: משותף זה לא מילה גסה.

רון אילון: עוד ערוץ חדשות בישראל זה לא רע, זה טוב.

אופיר אקוניס: לא אמרתי שזו מילה גסה.

אופיר אקוניס: האם יש לכם תשובה?

אלי אפללו: השאלה שלי היא דווקא להוט ויס.

אופיר אקוניס: רגע, האם אתה חוזר לעניין החבילה הצרה?

אלי אפללו: לא, כי האחד קשור בשני.

אלי אפללו: נציגי הוט ויס, האם הטענות שהעלאתם בפנינו, בעצם שמורידים לכם את הפקות המקור, ויתנו לכם פרסומות, האם זה יפתור את הבעיה אם בעצם ב-DTT שקודם כל החבילה הזאת תגדל?

אלי אפללו: אני אומר לכם פה באופן ברור, זה לא יהיה חמישה ערוצים.

רון אילון: אז התשובה לחלוטין היא לא, ויש פה שתי סוגיות שעולות.

רון אילון: הסוגיה הראשונה – ולא דיברנו בה – היא הרחבת ה-DTT.

רון אילון: פה אני אומר שלושה דברים.

רון אילון: ראשית, הממשלה התחייבה במפורש לא להרחיב.

אלי אפללו: אני אומר שהיא שתהיה.

רון אילון: לא אמרתי שלא.

רון אילון: שנית, בשעה שיורחב, אנחנו צריכים לקבל פיצוי.

רון אילון: למה?

רון אילון: מהטעם הפשוט, שאם מדינת ישראל רוצה שיהיו חברות פרטיות שעוסקות בטלוויזיה רב-ערוצית בישראל, היא לא יכולה להשאיר מצד אחד פלטפורמה מתחרה, ומצד שני להמשיך למסות.

רון אילון: שניים, פיצוי.

אלי אפללו: אני רוצה לשאול לגבי הפיצוי.

אלי אפללו: אם יינתן פיצוי כספי, או אני לא יודע מה, האם זה יפגע בעובדים שלכם?

אלי אפללו: האם זה יפגע במערכת?

אלי אפללו: האם זה רק עניין של פיצוי חד-פעמי?

אלי אפללו: או שזה לא יפגע בהחזקת כמות העובדים שלכם והפעלת המנגנון?

אלי אפללו: כי זה מה שאנחנו שואלים.

אלי אפללו: לא שאלתי על נושא הפיצוי הכספי שתקבלו או לא תקבלו.

רון אילון: תהיה פגיעה בעובדים בכל מקרה.

רון אילון: השאלה היא, מה גודלה, והאם יינתן פיצוי, ואם הפיצוי הוא בצורה של תמלוגים.

רון אילון: ממסים אותנו באופן מיותר.

רון אילון: צריך לבטל את זה.

אלי אפללו: בכל דרך, האם זה יפגע בכמות העובדים?

רון אילון: זה יפגע.

אלי אפללו: בכמה?

הרצל עוזר: אם יהיה גם DTT, וגם חבילה צרה, המספר פה פשוט.

הרצל עוזר: כל העובדים ילכו הביתה כי לא תישאר חברה.

הרצל עוזר: שלא יהיו אי הבנות – לא תישאר חברה.

הרצל עוזר: לא מדובר פה על 500 עובדים, או על 800 עובדים.

הרצל עוזר: אם יעמדו פה אוטובוסים עם 10,000 עובדים בחוץ אז תבינו.

אופיר אקוניס: מר עוזר, אני אומר לך – אני חושב אולי בשם כל חברי הוועדה – אנחנו לא נוציא מכאן הצעה שתפיל את חברת הכבלים והלוויין, שתגרום לסגירתם.

אופיר אקוניס: זה הרי דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת, מה עוד שמדיניות ממשלות קודמות היתה לפתוח.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, ב-97 היתה החלטה על הקמת טלוויזיה בלווין, ולפני כן עוד בכבלים איפשהו בתחילת שנות ה-90.

רון אילון: אנחנו רגע לפני ההחלטה שכל השידורים יולאמו, יהיו בעזרת ה-DTT וזהו.

אופיר אקוניס: לא, אין פה כוונה כזאת, ודאי לא על-ידי חברי ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: בגרסה אחת הוא אמר 4,000, ובגרסה השנייה הוא דיבר על סגירה מוחלטת – מר עוזר, לפחות.

הרצל עוזר: נכון.

הרצל עוזר: לגבי 4,000 – דיברתי על החבילה הצרה.

הרצל עוזר: סגירה מוחלטת זה השילוב הקטלני הזה של שניהם.

הרצל עוזר: אגב, במקרה הזה לא תצטרכו לתת פיצוי דרך פרסום כי לא יהיה למי לתת.

אלי אפללו: השאלה היא, האם הפרסום לא יפגע בעיתונות ובטלוויזיה?

הרצל עוזר: לצורך מה כל הדיון הזה?

הרצל עוזר: קודם כל מחליטים לפגוע, ואז רואים כמה פוגעים ואז שואלים – בשביל מה?

הרצל עוזר: השוק הוא תחרותי.

הרצל עוזר: חברת הכנסת ברקוביץ אמרה נכון – יש היום את יס, ויש היום את הוט, ויש DTT שעכשיו מתווכחים כמה ערוצים, ויש אינטרנט.

הרצל עוזר: מי שלא יודע, יש עשרות אם לא מאות אלפים במדינת ישראל שרואים טלוויזיה ללא התחברות ליס או להוט", מכיוון שהם מחוברים לאינטרנט.

הרצל עוזר: יש היום עשרות ערוצים באינטרנט.

הרצל עוזר: לא נעים לי להגיד את זה, אבל לא צריך.

הרצל עוזר: זה כבר הפסיק להיות מוצר שצריך לפקח עליו.

הרצל עוזר: זה הפסיק להיות מוצר שכולכם צריכים לבזבז עליו פה את הזמן.

רון אילון: השוק היחידי שקטן בעולם התקשורת זה שוק הטלוויזיה הרב-ערוצית.

רון אילון: מספר המנויים קטן מתקופה לתקופה, והסיבה - תחרות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יכול להיות שגם השירות שלכם הוא לא מי יודע מה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כדאי באמת שתשימו לב לזה.

אופיר אקוניס: אני רוצה להזכיר שחברות הכבלים והלוויין משתפות פעולה עם האינטרנט, ומעלות חלק מהתוכניות שלהן.

אופיר אקוניס: אל תבוא בטענה לאינטרנט.

קריאות: אנחנו לא נגד הקידמה, אנחנו לא באים בטענות.

קריאות: אנחנו לא מבינים למה צריך לפקח על מה שלא דרוש פיקוח.

אופיר אקוניס: מר עוזר ומר אילון, לכן אנחנו מקיימים כאן דיון נוקב בכל השאלה הזאת.

אופיר אקוניס: אתם מתריעים, ההתרעה שלכם היא חשובה והיא מהדהדת בחדר הזה.

אופיר אקוניס: אני מניח שהיא תהדהד גם מחוץ לחדר הזה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא נעשה משהו שיפגע בכם.

אופיר אקוניס: בוודאי לא רוצים לפגוע.

אופיר אקוניס: אני מאמין שגם הממשלה לא רוצה להביא לסגירתן לא של הוט, ולא של יס, ולפיטוריהם של למעלה מ-10,000 עובדים.

אופיר אקוניס: מנשה, בבקשה.

מנשה סמירה: ברשות

מנשה סמירה: כם, אני רוצה להתייחס למכלול ההערות שעלו כאן.

מנשה סמירה: כנראה בגלל ההפסקה חלק מהנושאים הבסיסיים נשכחו, וכל אחד פה שם פוקוס על דבר מסוים.

מנשה סמירה: עוגת הפרסום גם היא מצומצמת, וקושרים אותה רק לחבילה הצרה.

מנשה סמירה: צריך לזכור שעוגת הפרסום אמורה לפרנס את החלק הראשון של הרפורמה.

מנשה סמירה: קרי, את הברודקאסטרים שיעלו כבעלי רישיון.

מנשה סמירה: אם אנחנו רוצים להצליח שם כדאי שנבטיח שעוגת הפרסום המדלדלת שאכן יהיה לה מספיק מקור לתת מענה.

מנשה סמירה: אם כן, עניין עוגת הפרסום – צריך לזכור שהיא צריכה לפרנס עוד גופי שידור רבים.

מנשה סמירה: בוודאי בעלי זיכיון בטלוויזיה, תחנות הרדיו, גופים אחרים.

מנשה סמירה: צריך להסתכל על העניין הזה, ובוודאי לא להעמיס עליה כפיצוי לדבר שלישי שגם הוא לוט בערפל.

מנשה סמירה: הערה שנייה לגבי המערך של "עידן פלוס".

מנשה סמירה: "עידן פלוס" נולד, וצודקים פה חברי הכנסת שהזכירו את ההחלטה שהתקבלה ב-2008.

מנשה סמירה: ההחלטה שהתקבלה ב-2008 - וצודקים פה חברי הכנסת שהזכירו - אמרה שהיא תהיה עבור הערוצים הפתוחים בלבד.

מנשה סמירה: וצודקים פה גם חברי הכנסת, וגם בוודאי נציגי הכבלים והלוויין שאומרים שזה עבור הערוצים הפתוחים.

מנשה סמירה: אני חוזר ואומר, אם ערוץ רוצה לעלות, וגם חברי הכנסת שתומכים בהעלאת ערוצים נוספים, כדאי – כמו שהממשלה קבעה גם – שיבואו עם המחויבויות של ערוצי ברודקאסט שעולים על המערך הפתוח של "עידן פלוס".

מנשה סמירה: לא לפתוח את הדבר הזה כי אז באמת אנחנו נהיה במצב לא מאוזן שעלול לשבש מאוד את כל הבלמים, ואת כל היכולות של המערכות לתפקד.

אלי אפללו: האם אתה חושב שזה יהיה השיקול?

מנשה סמירה: אני בטוח שזה יהיה השיקול?

אלי אפללו: בטוח?

אלי אפללו: אני בטוח שאתה לא בטוח, ואתה יודע את האמת.

מנשה סמירה: צריך לראות את הדברים, ולכן הרפורמה כאן בנויה מכמה נדבכים.

מנשה סמירה: הרעיון היה לראות את זה בצורה מובנית.

מנשה סמירה: מאחר וחלק מהדברים הבסיסיים בהצעת החוק נפתחו, שמענו אותם בראשית הדברים על-ידי האוצר, ומאחר ואנחנו כבר לא צמודים לדברים שנאמרו, אני מרשה לעצמי להעלות את העמדות שהציגה הרשות השנייה בעבר, ובוועדת מרדכי, וכאן, שהן נותנות מענה, לדעתי, מאוזן הן לצרכים של הכבלים והלוויין, והן לגופי השידור – הברודקאסטרים בטלוויזיה.

מנשה סמירה: אחד, אנחנו אומרים את הדבר הבא – "עידן פלוס" עולה לאוויר, ובימים הקרובים "עידן פלוס" - אנחנו בשלב ב' וג' של התקופה, וכדאי לבחון את ההשלכות שלו.

מנשה סמירה: לא צריך למהר כרגע להכתיב מייד בלוח זמנים של 2012 או 2013 לעשות שינויים בחבילות, כי התחרות תגבר מיניי וביי בגלל השיפורים, ועובדה ש"עידן פלוס" ישווק בצורה יותר משמעותית מבחינה מקצועית, מבחינה טכנולוגית, וניתן מענה כי אנחנו בסופה של תקופת הניסיון.

מנשה סמירה: המצב הזה יוביל את חברות הכבלים והלוויין לתת מענה - אין ספק בכלל.

מנשה סמירה: כדי להתמודד הם יצטרכו כנראה להציע חבילות וולונטריות יותר משוכללות, יותר באות לקראת האזרח.

מנשה סמירה: כדאי להשאיר את זה לשלב הזה, ולא למהר ולקבוע לפני כן.

מנשה סמירה: ההערה השנייה היא לגבי פרסומות.

מנשה סמירה: מאחר ואנחנו הולכים לקראת רפורמה מסוימת שתעלה, ואנחנו רוצים לקוות לפחות עוד ערוץ אחד או שניים, אנחנו צריכים להשאיר בעוגת הפרסום מספיק מקום לזה.

מנשה סמירה: אז לא כדאי כרגע להושיב שם שום דבר.

מנשה סמירה: ההסכמה שהביאו כאן השרים שאותה אני רוצה לקחת, שאומרת בחינה ב-2014 היא נכונה – בחינה, בדיקה.

מנשה סמירה: עד 2014 אנחנו נראה מי עולה לאוויר, כמה רישיונות יש, איך הם מסתדרים עם העוגה, מה קורה כאן.

אתי בנדלר: הממשלה לא הציעה - - -

אופיר אקוניס: נגה, האם את רוצה לדבר עוד הפעם עם שר התקשורת?

אופיר אקוניס: דברי ותביאי את העמדה שלו.

מנשה סמירה: אני הבנתי שזאת העמדה שאתמול בלילה אמרו לי גם של שר התקשורת, שר האוצר, כמו שחבר הכנסת אקוניס אמר כרגע.

נגה רובינשטיין: העמדה שבכל נקודת זמן אפשר להוסיף פרסום.

אופיר אקוניס: אז חבר הכנסת אפללו צודק, או מי שפה אמר שאין הסכמה בתוך הממשלה.

נגה רובינשטיין: לא, גם עמדת האוצר.

יהודה סבן: עמדת שני השרים שהבדיקה הכלכלית תיעשה עד לשנת 2014.

אתי בנדלר: והאם האפשרות להתיר פרסומות בכבלים - - -

הרצל עוזר: אדוני היושב ראש, אני מציע שאת כל העבודות הכלכליות ואת כל הנושאים האלה יעשו עד 2014.

הרצל עוזר: ניפגש פה ב-2014, נבדוק מה קורה.

הרצל עוזר: טעיתי, ב-2014.

אתי בנדלר: אני רוצה להבין לפני כן מיהודה, האם יש קשר בין הבדיקה הכלכלית שתיעשה בין ב-2014, ובין עד, ובין שעד 2014, ובין החבילה הצרה או הפרסומות בכבלים ובלוויין?

אתי בנדלר: אני שואלת את יהודה סבן נציג האוצר שמציג כאן.

יהודה סבן: העמדה של השרים ששר התקשורת יוכל בדיוק כפי שהוא היום - - -

עמיר פרץ: זה לא הגיוני, איזה מין היגיון זה?

עמיר פרץ: תחליטו – אתם רוצים לעשות בדיקה, אז תשבו על שר התקשורת לעשות שינויים.

עמיר פרץ: האם יעשו שינויים והוא יחליט תוך כדי?

אופיר אקוניס: ב-2014 אין שר תקשורת.

אופיר אקוניס: שר התקשורת הציע הצעה.

אופיר אקוניס: זה לא הצעה שלי, זו הצעה של שר התקשורת.

אופיר אקוניס: אני אביע את עמדתי עליה גם כן כאשר היא תגיע לפה.

אתי בנדלר: מכל מקום, מה הקשר בין בדיקת ההיתכנות הכלכלית לבין החבילה הצרה והפרסומות?

יהודה סבן: זו העמדה של שני השרים.

אתי בנדלר: שאומרת מה?

יהודה סבן: שאומרת שהבדיקה הכלכלית תיעשה עד לשנת 2014.

יהודה סבן: אבל, הסמכות הנתונה היום לשר התקשורת באישור הממשלה, ובאישור הממשלה, היא להתיר פרסומות גם לפני כן, וגם - - -

אתי בנדלר: החל ממחר.

יהודה סבן: ממחר.

אופיר אקוניס: מר סמירה, הציג עמדה.

אופיר אקוניס: אתה הצגת את העמדה הנכונה שהיא הסיכום בין האוצר לביני.

אופיר אקוניס: עם זה התחלנו את הישיבה, עם ה-עד וה-ב.

אתי בנדלר: - - - אפשר לקבוע שמידי שנה תיערך בדיקה כלכלית אם אין לה שום תוצאות - - -

יהודה סבן: חשוב לדעת, הסמכות לאשר פרסומת במתכונת שהסברתי עכשיו נתונה לשר התקשורת כבר היום.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: צריך לשנות את זה.

הרצל עוזר: האם אפשר לשאול שאלה קטנה?

הרצל עוזר: מה זאת אומרת יש לו סמכות באישור הממשלה?

הרצל עוזר: איזה מין סמכות זאת?

הרצל עוזר: בלי סמכות הוא לא יכול להביא לאישור הממשלה?

הרצל עוזר: האם מרשים לו להביא את זה לאישור הממשלה?

הרצל עוזר: נותנים לו סמכות?

הרצל עוזר: - - -

קריאה: לא, זה בסדר.

יהודה סבן: אדוני היושב ראש, אנחנו לא מבקשים ל- - - את סמכותו של שר התקשורת לעניין אישור הפרסומת.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אתה רואה שיש מספר ורסיות לגבי הסיכומים במכלול דברים?

מנשה סמירה: אני רוצה להציג איזושהי עמדה קוהרנטית ושלמה, ולכן - - -

אופיר אקוניס: אתה רואה שכל דקה יש פה עמדה אחרת.

מנשה סמירה: אני מצטער, אז אני אחזור בקצרה עוד הפעם, כי הרצף נקטע, ושוב אנחנו נתעסק בעצים בודדים ולא נראה את היער.

מנשה סמירה: אני חוזר ואומר, לגבי הסיפור של החבילה הצרה, ולגבי הסיפור של הפרסום – לכרוך את זה בזה בלבד זה לא נכון, וזה לא מקצועי דיו, כי יש נדבכים נוספים לעוגת הפרסום.

מנשה סמירה: הסברתי אותם בתחילת הדברים.

מנשה סמירה: שנית, העלייה של "עידן פלוס" במתכונת הקיימת שלו והמשופרת מבחינה טכנולוגית שתיתן מענה, ועם סגירת המערך האנלוגי בפברואר, תהיה מאוד משמעותית, והיא תחייב את חברות הכבלים והלוויין להתמודד, ולתת מענה.

מנשה סמירה: ולכן, אנחנו לא צריכים להיחפז בהחלטות לגבי חבילות צרות, צרורות כאלה ואחרות.

מנשה סמירה: ניתן להמתין.

מנשה סמירה: שלישית, ההחלטה על מעבר לרישיונות ב-2012 תשנה את תמונת בעלי הזיכיון, בעלי הרישיון, ואת החלקים שיבואו מעוגת הפרסום לתחזק את כל המערכת הזאת.

מנשה סמירה: לכן, צריך לתת לפחות שנה-שנתיים - לטעמי, שנתיים - כדי לראות איך הדברים מתבהרים - "עידן פלוס" אל מול הכבלים והלוויין שמתמודדים, ויהיה פה מן הסתם, לא בגלל שאנחנו באנו לייצר רק תחרות.

מנשה סמירה: אבל, השירות הזה שניתן לציבור בדין ובצדק, בדין ובצדק, ישפיע.

מנשה סמירה: לכן, צריך לראות איך הוא ישפיע.

אופיר אקוניס: עמדה מעניינת.

מנשה סמירה: הרישיונות, כאמור עוגת הפרסום, כל ההתנהלות – וצודקים כאן מי שהעירו שגם האינטרנט גדל, והוא ייקח חלק, וינגוס בעוגת הפרסום.

מנשה סמירה: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו עוברים את 2012, 2013 ו- 2014, ושכל התעשייה הזאת תוכל להמשיך להתקיים עם המחויבויות.

קריאה: מי זה אנחנו?

מנשה סמירה: סלח לי בבקשה, אנחנו זה המדינה והגופים המקצועיים האמונים על הנושא הזה.

מנשה סמירה: שלישית, ב-2014, וכך אני הבנתי את ההסכמה בין השרים ובין מה שמסרתם לנו בימים האחרונים, שב-2014, וזה נכון לעשות, שתתקיים בדיקה כלכלית של תמונת עוגת הפרסום, ומה היא יכולה להכיל.

מנשה סמירה: לראות עד אז מה מתפתח עם החבילה, עם הכבלים והלוויין ועם החבילות, וההיצע שיש לאזרחים, והאם אכן נתנו מענה ויש להם אפשרות לקבל שירות זול יותר, טוב יותר, ברוח הדברים שהאוצר ומשרד התקשורת רצו להשיג בשינוי של החבילה הצרה.

מנשה סמירה: לא צריך לכפות את זה היום.

מנשה סמירה: הערה אחרונה – אף שהנושא הזה לא נדון במלואו, הופתעתי פה לשמוע על כל מיני דברים שקשורים במעבר לרישיונות ועל הסכמות חדשות.

מנשה סמירה: אני הופתעתי פה לשמוע על דברים שנמסרו לנו לראשונה כאן על כל מיני הסכמות והרעיונות, ועל שינויים בחקיקה שקשורה לחלק א', לרישיונות, אני לא אתייחס עכשיו.

מנשה סמירה: אבל כל הנושא הזה של איך ילך, לאן ילך, ילכו כספי המכרז, כיצד הם ימוצו, איך אנחנו מבטיחים מסך טלוויזיה ראוי יותר, וכל הדבר הזה – אני מודיע שאני מסתייג מחלק הדברים שנאמרו כאן כי הם נאמרו לראשונה, ולא ידענו עליהם.

מנשה סמירה: אני מבקש את זה להעלות בישיבה הבאה שאני מבין שהיא תהיה.

אופיר אקוניס: אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: אני הבנתי מה נוצר פה.

אופיר אקוניס: נוצר מצב שאנחנו פשוט לא יכולים להתקדם מכיוון שיש פה פשוט חילוקי דעות בתוך הממשלה, בין הפקידות לדרג הקובע.

קריאות: אין.

אופיר אקוניס: יש.

אופיר אקוניס: אני מסביר לך שההסכם שלי עם שר האוצר יובל שטייניץ היה על בדיקת -, אני אומר לכם מה הנוסח שסיכמתי איתו, כדלקמן, ציטוט: "בדיקת היתכנות כלכלית תתקיים ב-2014".

אופיר אקוניס: כרגע מנשה סמירה גם נתן את הרציונאל של זה.

אופיר אקוניס: אבל, אנחנו בדקנו את הרציונאל.

אופיר אקוניס: למה הגענו לזה?

אופיר אקוניס: כי אחרי חצי שנה של דיונים פה במושב החורף הגענו לרציונאל הזה.

אופיר אקוניס: עכשיו אתם באים ואומרים שהדרג המקצועי לצורך העניין שכנע את שר התקשורת, שכנע את שר האוצר אתמול באיזה ישיבה לילית להחליף את המילה ב- במילה עד.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מקבלים את זה.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהממשלה לא לשלוח לנו נוסחים בעשרים לאחד-עשרה בלילה, ולא במחשכים.

אופיר אקוניס: אנחנו מפזרים את הישיבה, תתייעצו מחדש.

אופיר אקוניס: תגישו לנו נוסח, נשב עליו שבועיים, ונחדש.

אופיר אקוניס: תודה רבה.