ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 184, 2010-03-16 10:00

ציון פיניאן: אנחנו נתחיל.

ציון פיניאן: היום ה-16.3, יום שלישי בשבוע, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה בנושא של הכוונה להקים מחצבת גבס בסמוך ליישוב מנחמיה.

ציון פיניאן: לדעתי נעשו פה, פעולות הרסניות בנושא של סביבה, נעשו פה דברים שאפילו הייתי אומר במסתור, מה שנקרא הנסתר יותר מהנגלה, התקבלו פה החלטות בשיקול דעת מוטעה ואף יותר גרוע מזה.

ציון פיניאן: הייתי בשטח וזה הזכיר לי קצת את שנות ה-50, המלחמות בין הפריפריה לבין הקיבוצים, ואני ממש מתבייש להגיד את הדברים האלה.

ציון פיניאן: כאשר ניסיתי להיכנס לאתר והיה איתי פרופסור אורי שני, היה לא נעים, ואפילו אחד האנשים שנמצאו שם הזכיר את רצח רבין.

ציון פיניאן: אלה דברים שהעלו לי מה שנקרא את הסעיף המרוקאי.

ציון פיניאן: אלה דברים שלא צריכים להיעשות והיה קשה לראות את הדברים האלה, במיוחד היה קשה לראות, מה שלמדנו, גן סגור.

ציון פיניאן: מאז ניסינו להגיע לאיזה שהן פשרות או הקלות, ככל שצד אחד התקדם, ואני לא רוצה להגיד עכשיו איזה צד, אני אגיד את זה יותר מאוחר, הצד השני משך אחורה, כדי לא להגיע להסכמים ולא להגיע להסדרים.

ציון פיניאן: חבל שאנשי המקום, אני מתכוון לבעלים של המקום, לא חשבו על נושא שהיה יכול לתת תנופה, לכל האזור, כאתר תיירות ואטרקציה.

ציון פיניאן: אבל הגענו למצב שהמים נשאבו ואין מים, יש עכשיו שלולית מים קטנה שם, במקום שהיה יכול להיות מקום גאווה, אטרקציה ארצית, אני חושב, שלא לומר עולמית.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה אפילו מקום בילוי.

ציון פיניאן: נכון.

ציון פיניאן: למי שלא יודע את הכללים בוועדות, יושב הראש נותן את הרשות לדבר ולא מתפרצים.

ציון פיניאן: אני יודע שכולנו 'חמים', אבל אני מקווה שהחום לא ישפיע פה, כי אם אני אצטרך להוציא אנשים, אני אוציא אנשים.

ציון פיניאן: בואו נעשה את זה דיון תרבותי וכל אחד יוכל לדבר ואני מקווה שנגיע לסיכומים.

ציון פיניאן: אני מצר, ואתמול פנתה אליי גם חברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס, שהיא תושבת האזור והיא גם רואה את הנושא של איכות הסביבה, את הנופים שהולכים ונעלמים מהצפון, והיא אמרה 'אני מגיעה כדי להשמיע את הזעקה ולתת יד לשמור על מה שצריך לשמור'.

ציון פיניאן: אני מצטט נכון?

אורלי לוי אבקסיס: לגמרי.

ציון פיניאן: אני לא רוצה לומר פה את הלך העניינים ומה קרה ולא קרה, אני אתן לחברת הכנסת אורלי לוי-אבקסיס ולאחר מכן פרופסור שני ונפתח דיון.

ציון פיניאן: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: קודם כל אני באמת רוצה לברך אותך על הדיון הדחוף הזה שבאיזה שהוא אופן לתושבי המקום, בעיקר בפריפריה, שם אין לובי ואין לוביסטים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה שלעמק המעיינות יש לוביסטים ואת סטיבן אני מכירה גם בנושאים של ילדים בסיכון.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה לוביסטים שבאים להגן על אינטרסים שהם אינטרסים כלכליים נטו.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על כלכלי, אני מדברת על כלכלי כשחלוקת הרווח היא גם לפי חתך מסוים, ושלא תטעו, אני תושבת עמק המעיינות, אני תושבת קיבוץ מסילות, אבל כשאני רואה את הדברים מתרחשים לנגד עיניי, אני לא יכולה שלא להזדעזע ולהיזכר באירועים או בשנים שקדמו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה שמתאר עכשיו חבר הכנסת פיניאן לא נוגע רק לאגם הנעלם, כך היינו קוראים לו, כשהיינו הולכים לטיולים שנתיים היינו הולכים לאגם הנעלם, לא רואים אותו מאזור מסוים וכשאתה מגיע אתה נחשף לאגם מקסים, וזה הפך להיות גם חלק של בילוי כזה נחמד לבני נוער, אין יותר מדי אטרקציות או מקומות בילוי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה לא נגמר בזה, עמק המעיינות משתלט על אוצרות טבע ששייכים לכולנו, וזה לא קשור אם אתה תושב בית שאן או אם אתה תושב הקיבוצים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לכם שאני מקבלת לא מעט פניות מתושבי הקיבוצים שמזדעזעים.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה מתחיל בהשתלטות על האגם הנעלם, הייבוש שלו ואולי תהיה שם מחצבה.

אורלי לוי אבקסיס: אם ניתן לזה לקרות, אז ויתרנו על עוד אוצר טבע.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בזה לא נגמר, עכשיו יש תכניות חדשות, לקחת את המעיינות שמסביב לבית שאן, בשטחים המשותפים, בחלק מהקיבוצים יש את המעיינות שזורמים בתוך הקיבוץ, ששם לא ייגעו ולא יפתחו ולא יעשו אטרקציות כי זו נחלתם של הקיבוצים, כמו למשל האסי בניר דוד, אבל את הסחנה לקחו לנו לפני שנים, אני זוכרת שהבטיחו לנו שזה יהיה ללא תשלום, יש לי פה מחירון, וגם עשו את זה בגני חוגה.

אורלי לוי אבקסיס: פעם זה היה עין סודה וזה היה נוף בתולי, יפה, כמעט ולא נשאר כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: היום, אם אתה רוצה וליהנות מהטבע, אתה צריך לשלם, וכשאתה צריך לשלם, אז אני אתן לכם קצת מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: לדוגמה, לגן השלושה, יש שם גם פארק אוסטרלי, אז מבוגר 55 שקלים, אם אתה הולך רק לסחנה, רק למעין עצמו, אז סטודנט משלם 32 שקלים, מבוגר משלם 36 שקלים, כאשר אתה הולך עם ילדים תתחילו לעשות את החישוב, ואתם יודעים שיש שם גם הפקעת מחירים, כאשר אתה רוצה לקנות קרטיב, אז אם הוא עולה לך 2 שקלים במכולת השכונתית, הוא יעלה לך 10 שקלים בתוך המתחמים האלה, אבל זה דבר בפני עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: אתה צריך לבוא, אתה צריך להחנות את הרכב, אולי גם לשלם חניה.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת שהבטיחו לנו שבסך הכל רוצים לשמור על המקום, לטפח אותו, למנוע מהאזרחים באזור, או מהתושבים, או מאלה שסתם מבקרים, לבוא ולהשחית ולהרוס.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, גם כשבן אדם משלם לפעמים הוא משחית.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים את זה בבתי מלון, אנחנו רואים את זה בפארקים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: בשביל למנוע את התופעה הזו, אפשר לאכוף ולעשות אזור אכיפה מוגבר עם קנס מוגדל, וכל רשות מקומית יכולה להרשות לעצמה לקבוע את המחירים.

אורלי לוי אבקסיס: מה שלי נראה זה שרוצים לעשות כסף, ורוצים לעשות כסף על חשבון האזרח הפשוט, או אולי למנוע את דריסת רגלם של הבית שאנים, או של מי שלא נראה בעיני כאלה ואחרים, ואני מתקוממת.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתקוממת כי הנופים כבר לא נשארו, אחר כך הופכים להיות אתר תיירות, אומרים לך 'בוא תהיה תייר בשכונה שלך', 'בוא תהיה תייר בבית שלך', באזורים המשותפים, ואסור לנו לתת לזה יד.

אורלי לוי אבקסיס: אני פה לא מתכוונת לעצור, אני מתכוונת להמשיך הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים 'לא, הכניסה תהיה ברגל, מי שירצה, יוכל להיכנס באופניים, או לשכור טרקטורון', או מה שלא יהיה, כמובן שזה עולה כסף, אופניים צריך לשכור, כך הבנתי גם מהשר ארדן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נצטרך לשלם בעבור מה?

אורלי לוי אבקסיס: בעבור זה שאנחנו הולכים לטבול ואני מכירה את האזור, כל שבת אני עם הילדים שלי שם ולטיול אופניים זה מקום מקסים, ואני רוצה להגיד לכם שהזיהום לא כזה גדול, אבל מה שעשו בגני חוגה, שהיה פעם עין סודה, זה שסגרו אותו, תחמו אותו, הרסו את הטבע, עשו שם בריכות של בטון, ויותר מזה, תושבי בית שאן משלמים, אפילו לא כמו תושבים של האזור, למרות שזה ממש באזורנו, ואנחנו רואים את הדברים האלה ומתקוממים.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו בא ואומר 'מסיבות סמים', חברים, אם יש חבר'ה שיושבים בצורה לא מבוקרת במעין ומעשנים, המשטרה יכולה לתפוס ולאכוף, זה קל לאכיפה .

אורלי לוי אבקסיס: אבל כאשר מדובר במסיבת אל-סם בגני חוגה, כששנה אחרי שנה משכירים את המקום לחבר'ה כאלה מפוקפקים.

אורלי לוי אבקסיס: ..

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד לכם, זו גם הטעיית הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: הגעתי לשם פעם אחת למסיבת אל-סם, מה שראיתי שם, הזדעזעתי, תוך חצי שעה הייתי בבית בחזרה; מסיבת סמים בחסות.

אורלי לוי אבקסיס: אז אף אחד לא יבוא וימכור לנו שהם באים להגן על האזור.

אורלי לוי אבקסיס: את זה אני לא קונה, וכולם יודעים מה היה שם, ואז כשהיינו ברדיו, גם עקבנו אחרי כל הנפצעים שקפצו לבריכות נמוכות בקפיצות ראש, מראות לא נעימים ואירועים לא נעימים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא נצא מהנקודה החשובה, אוצר הטבע הזה שייך לכולנו, ושייך לכולנו זה אומר לא רק אם הנחל עובר לנו עכשיו בקיבוץ.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נראה אותם מפתחים את הנחל של אסי.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם רוצים להיכנס היום לניר דוד, אתם צריכים להגיד למי הגעתם, מה אתם הולכים לעשות שם ואסור לכם להתקרב לנחל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה שנמצא בשטח המשותף, הולך להיות שוב פעם רק נחלתם של כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אסור לתת לזה יד, לא מבחינה חברתית ולא מבחינת איכות הסביבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתפלאה על השר ארדן שהוא עוד לא עצר את זה, ואני מקווה מאוד שהוא יעצור את זה, ובקרוב.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו פועלים בנושא הזה, ואנחנו ממש תמימי דעים ומשתפים פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: מזל שלאזור שלנו יש שני נציגים.

ציון פיניאן: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי.

ציון פיניאן: פרופ' אורי שני, המנהל הכללי של רשות המים.

ציון פיניאן: רק תשובה, וכשאתה מתייחס, בצו שהוצאת בתאריך 30 ביוני, כתבת שם 'הזרמה של עד 80,000 קוב במשך 115 שעות רצוף'.

ציון פיניאן: כמו כן כתבת 'יש להגיש דוח מסכם על אירועי ההזרמה הנ"ל, הדוח יכלול את לוחות הזמנים שהיו בפועל בהזרמה, הכמויות שזרמו, מסקנות לעתיד בכל הנוגע להזרמת הנחל.

ציון פיניאן: אי עמידה בתנאי מתנאי צו זה מהווה עבירה על חוק המים העלולה לגרום לביטול הצו'.

ציון פיניאן: האם הם עמדו בכל התנאים שהעלית בצו?

ציון פיניאן: בבקשה, פרופ' אורי שני.

אמנון בנימין: סליחה, חבר הכנסת ציון פיניאן, אני מבקש לשאול גם את אורי שני---

ציון פיניאן: לא, סליחה.

ציון פיניאן: אתה הבא אחריו.

אורי שני: אני תיכף אתייחס לנושא של הצו וכל מה שקרה, בוא נתחיל בהתחלה.

אורי שני: צריך להבין את הנושא והקשבתי טוב למה שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי, וחלק מהכאב שלה, אני חולק איתה, אני מסכים.

אורי שני: השאלה של חלוקה של אוצרות הטבע שיש לנו, בינם לבין פיתוח, היא שאלה אמיתית וקשה שאנחנו, כמדינה, לא אני כרשות מים, דנים בה כל יום, יש שאלה של חופי ים ויש שאלה של---

אורלי לוי אבקסיס: כשסוגרים חוף ים, כולם מזדעזעים, העמותות קמות.

אורלי לוי אבקסיס: כשזה קורה בחצר האחורית, אנשים לא רואים את זה.

אורי שני: לא, גם בחצר האחורית.

אורי שני: השאלה היא שאלה אמיתית, ומבחינתי, וכשחבר כנסת פיניאן אמר לי 'בוא, יש משבר', אז אני מודה וקצת מתבייש שזו פעם ראשונה שהייתי באגם הנעלם והלב כואב.

אורי שני: אין פה שאלה.

אורי שני: בתור איש טבע, הלב כואב.

אורי שני: עכשיו אני שם רגע 'אבל'.

אורי שני: יש דרכים להחליט ולהתמודד.

אורי שני: הזמן שבו היה צריך לשאול את השאלה האם את האתר הזה הולכים להפוך למחצבה, או את האתר הזה הולכים להפוך למקום טבע, אגם נעלם, או כל מה שרוצים, אז היתה השאלה, זה מחצבה או זה אתר טבע.

אורי שני: ברגע שהרשויות החליטו, עם כל התהליכים של ועדת תכנון וערעורים וכל מה---

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מגיע לציבור, רק לאחר שמתקבלת החלטה.

אורי שני: אנחנו, ברשות המים, לא חלק מהשאלה הזאת.

אורי שני: אנחנו פשוט לא חלק מהשאלה הזאת.

אורי שני: ברגע שרשויות התכנון, אני אפילו לא יודע להגיד מי אלה הרשויות---

קריאה: הוא נתן אישור לשפוך מים, הוא לא חלק---

אמנון בנימין: אני מבקש מיושב ראש הוועדה שייתן לי אישור להגיב.

ציון פיניאן: רק אחרי שהוא יסיים.

ציון פיניאן: אתה אחריו.

אמנון בנימין: כן, אבל נאמרים דברים---

ציון פיניאן: אז אתה אחריו.

אורי שני: עוד לא התחלתי להגיב.

אמנון בנימין: שיתייחס לחצי מיליון קוב, זה הכל.

אורי שני: אני חוזר ואומר שהשאלה האם יש שם פינת טבע, אגם נעלם או מחצבה, נידונה בדיון, האם יש שם אתר טבע, לנוחות כולם, או שתהיה שם מחצבה.

אורי שני: מרגע שהוחלט שתהיה שם מחצבה, זה כבר גורר אחריו פעולות אחריות שהן פעולות המשך.

אורי שני: הדרך אצלנו שבה מחליטים לטפל בבקשות שנובעות מזה היא שיש ועדה ששותפים לה המשרד להגנת הסביבה, רשות הטבע והגנים, משרד הבריאות, רשות המים, כולם, שדנה האם ניתן לעשות את הפעולה כפי שהתבקשו, כשהבסיס לדיון הוא זה שיש החלטה לעשות שם מחצבה ושצריך לפנות את המים.

אורי שני: אנחנו לא דנים האם תהיה שם מחצבה או לא תהיה שם מחצבה.

אורי שני: רשות המים לא מחליטה אם תהיה מחצבה או לא תהיה מחצבה.

אורי שני: אני אומר את זה כאן בצורה הכי פשוטה בעולם.

אורי שני: זה פשוט לא בסמכויות שלנו.

אורי שני: לנו כן יש סמכות להגיד האם את המים מתוך האגם צריך לשאוב למכליות ואת המכליות להסיע לאיזה שהוא מקום, או שניתן להזרים את המים האלה לנחל.

אורלי לוי אבקסיס: שם אתם נכנסים, רק אחרי שכבר התקבלה החלטה.

קריאה: למה לא עשית את זה?

ציון פיניאן: אני מבקש, אני אתחיל להוציא מפה אנשים.

אורי שני: צריך להבין את המסגרת של הדיון.

אורי שני: אי אפשר לעשות את זה אחרת.

אורי שני: אנחנו יכולנו להגיד להם 'רבותיי, אי אפשר להוציא את המים בשאיבה מהנחל, אתם צריכים, אם אתם רוצים, לקחת אותם במכליות' ואז היינו אומרים להם לאן להביא אותם.

אורי שני: זאת האלטרנטיבה.

אורי שני: כמו שאמרתי קודם, בוועדה יושבים אנשי רשות המים, מבחינת שימוש, אנשי המשרד להגנת הסביבה מבחינת הנחל, ואנשי רשות הטבע והגנים מבחינת ההפרה של ערכי טבע ונוף, גם ביציאה וגם בכניסה, אנשי משרד הבריאות לגבי האם יש סיכוי שייגרם נזק בריאותי לגופים.

אורי שני: ישבו כל הגופים האלה ביחד ודנו וקיבלו החלטה פה אחד---

אורלי לוי אבקסיס: ואין שם נציגות של תושבי המקום, או תושבי האזור, בהחלטות כאלה?

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת כדי להבין את המסגרת של קבלת ההחלטות.

קריאה: מה פתאום, אנחנו במקרה שם.

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה מעניינת, אם לא מתייעצים עם תושבי המקום, ואז זה רק בדיעבד, זה מעניין.

אורי שני: הנושא הזה הפך לנושא של מים במקום לנושא של מחצבה כן או לא, או אגם טבעי.

אורי שני: אני אומר עוד פעם, הדיון האמיתי, ואפילו יכול להיות שבתור האזרח אורי יש לי דעה, אבל זה לא שייך.

אורי שני: זה הפך לנושא מים והנושא הוא לא מים.

אורי שני: עכשיו אני אגיד משהו על המים.

אורי שני: סליחה לכולם, אבל במקצוע האזרחי שלי אני פרופסור למים ולמים מליחים ואני מלמד קורסים בהשקיה במליחות באוניברסיטה, הקורסים היחידים שיש בארץ, ואני אומר לכם שהמים האלה לא מתאימים להשקיה.

אורי שני: כפי שהיו באגם, ופה זאת חוות דעתו של ראש רשות המים ושל פרופ' אורי שני, שזה תחום ההתמחות שלו, זה מה שהוא יודע, המים האלה לא מתאימים להשקיה, אני מצטער מאוד, אלה מים מלוחים מדי.

אורי שני: אם הייתם משקים איתם את הגידולים שלכם, הגידולים היו נפגעים, לכן כאלטרנטיבה כזאת, היא לא מתאימה.

אמנון בנימין: יש שם דגים.

אורי שני: רבותיי, יש דגים בים שחיים במים מאוד מאוד מלוחים, ועדיין אי אפשר להשקות במי הים את הגידולים שלכם.

אורי שני: אם אתם רוצים עכשיו שיעור במליחות, אני מוכן להיכנס בפרטי פרטים, מה מותר ומה אסור, איפה יהיו דגים ואיפה הצמחים רגישים.

אורי שני: אני חוזר ואומר, באופן מקצועי לחלוטין, השאלה שהוועדה שאלה את עצמה, האם המים האלה הזיקו לנחל כמים שנוגעים לנחל, האם ניתן להשתמש במים האלה לחקלאות, והתשובות המקצועיות לחלוטין שניתנו על ידי הוועדה היו מאוד ברורות.

אורי שני: אני בכל זאת אעשה תיקון, בעקבות הבדיקה מחדש שעשינו, אמרנו שיכול להיות שיש הבדל באיכות המים בין המים שהיו באגם, שאלה מים שהושפעו מזה שהם ישבו הרבה זמן באגם והיתה התאדות, ושאלה מים שמבחינתי לא מתאימים לשימוש חקלאי, ויכול להיות שהמים של הנביעה אלה מים שכן מתאימים ולכן אנחנו אמרנו שני דברים, אל"ף, אנחנו נבדוק את המים כשתהיה נביעה, ואי אפשר יהיה לבדוק את המים כל זמן שלא הגענו לנביעה.

אורי שני: בי"ת, הודענו גם למחצבה, לאלה שמפעילים, לאחר הקטע הראשון שבו הוציאו את המים על מנת להמשיך לפעול שם, הם צריכים לבקש מאיתנו רישיון לשימוש מים, רישיון הפקה למים, שאנחנו נבדוק אותו על פי קריטריונים של שימוש, על מנת שהמים האלה לא יתבזבזו.

אורי שני: אנחנו חילקנו את הקטע בין הקטע הראשון לבין הקטע השני.

אורי שני: כדי להשתמש במחצבה היום, אם המעין ימשיך, אנחנו צריכים לאשר שימוש במים, הפקה במים.

אורי שני: את זה נעשה בפרוצדורות ה---

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: המאבק על האגם, מבחינת להשאיר אותו כאגם לתושבי האזור, אבוד כבר?

קריאה: הוא לא אבוד, הוא מתמלא.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם תקום שם מחצבה, בטח לא ייתנו לכם לשחות בסמוך.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם סיכון בריאותי, אני לא מאמינה שתרצו.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה שלי מבחינת מאבק, מבחינת לשנות סדרי עולם, אנחנו כבר איבדנו את היכולת לשנות את הדברים?

אורי שני: אני ממש לא מומחה לתהליכי האישור והערעור.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מומחה בתהליכים של קבלת החלטות, את זה אני יודעת.

אורי שני: יש בוועדות התכנון והאישורים ועדות שמאשרות, יש פה סדרה שלמה של.

אורי שני: ..

אורי שני: אנחנו בכלל לא בלוּפּ.

ציון פיניאן: מר אמנון בנימין, נציג תושבי מנחמיה, בבקשה.

אמנון בנימין: אדוני היושב ראש, אכן פרופ' אורי שני צודק, המים זאת לא הבעיה, אבל פרופ' אורי שני, אתה, כממונה על המים במדינת ישראל, חתמת על צו לריקון אגם, כאשר אתה באת ואמרת ש'אני אפילו לא מכיר את המקום'.

אמנון בנימין: לא היתה לך שום דגימה שאכן המים שפירים או מי קולחין ואתה הוצאת צו בחתימת ידך שבו כתוב שהמים הם מי קולחין.

אמנון בנימין: אתה גם אומר, ואני שומע אותך, שמניסיון שלך המים הם בריכוז גבוה ולא מתאימים.

אמנון בנימין: לנו יש פה חוות דעת של אנשים שלך, פרופ' אורי שני, שעשו דגימות באגם ויש פה חוות דעת מאוד מסודרת וארוכה שבה מפורט במפורש שהמים הם מים מתוקים וראויים לשתייה.

אמנון בנימין: אז אם אין לך בקרה על האנשים שלך שדוגמים, או שאתה לא סומך עליהם והם הולכים ואתה הולך ומאשר שאיבה של 400,000 או 500,000 קוב לתוך ים המוות, מה שנקרא, כאשר אצלנו בתוך הישוב השנה הזאת הולכים להתרסק מבחינה כלכלית כ-15 חקלאים, אז באמת זה לא נושא המים.

אמנון בנימין: זה נספח למאבק שלנו, שאני חרד לו מבחינת אזרח, פרופ' אורי שני.

אמנון בנימין: הגעת לאגם גם בעקבות לחץ של ידידנו, חבר הכנסת ציון פיניאן, כי היו אליך פניות בעבר בנושא הזה, מאזרחים תמימים, ולא התייחסת.

אמנון בנימין: לכן אכן אתה צודק באמירה שלך, כשאתה אומר שזה לא משהו שקשור לרשות המים, אבל מה לעשות שבתוך המחצבה הזאת יש גם אגם יפהפה שאתה יכולת, לפני שחתמת, לעשות משהו הכי פשוט שבעולם, להיכנס לרכב שלך ולנסוע כשעה ולבדוק.

אמנון בנימין: אנשים מגיעים אליך ומבקשים אישור לשאיבה, לבדוק האם זו איזה שהיא שלולית, או מדובר באגם ברדיוס של 7 או 8 קילומטר, עם 500,000 קוב מים, אבל באמת, אתה צודק.

אמנון בנימין: בנושא של המים, אני לא אדבר הרבה ולא ארחיב, כי לדעתי זה מחדל לאומי.

אמנון בנימין: חד משמעית, מחדל לאומי.

אמנון בנימין: אני אגע ברשותך בנושא המחצבה עצמה.

אמנון בנימין: כל הסיפור התחיל למעשה לפני כשנתיים, כאשר נודע לי שיש כל מיני רעשים מאזור המחצבה הישנה.

אמנון בנימין: כשאנחנו מדברים על המחצבה הישנה, אנחנו מדברים על מחצבה שפסקה לפני כעשרים ומשהו שנים.

אמנון בנימין: כשניגשנו לבדוק את העניין וכשראש המועצה הקודם ניסה לבדוק עם קיבוץ גשר את העניין, אז אמרו 'לא, אין לנו שום כוונות, אנחנו עושים כל מיני בדיקות, אבל תהיו רגועים, אין לנו שום כוונות'.

אמנון בנימין: אחרי כשמונה חודשים מהאירוע הזה, אנשי גשר ונשר עלו על הקרקע עם כלים והתחילו לעבוד שם וליישר ולפלס דרכים.

אמנון בנימין: ניגשנו למועצה האזורית עמק הירדן, שלמעשה האזור הזה הוא תחום שיפוטה, והוצא צו הפסקת עבודה מיידי, זה טיפה טיפה מערער את הנושא של החוקיות של החבר'ה האלה, שהם עולים לקרקע ללא רישיון, מתחילים לעבוד והם עוצרים את העבודה רק אחרי שהם מקבלים צו הפסקת עבודה.

אמנון בנימין: במהלך כשמונה חודשים, תוך כדי המאבק.

אמנון בנימין: .. אני רוצה גם להעיר פה ולהגיד שהיום אני מתחיל לשמוע מאנשי גשר שהקרקע היא קרקע בבעלותם הפרטית.

אמנון בנימין: אם אכן זה נכון, שזו קרקע בבעלותם הפרטית, אדוני היושב ראש, אני רוצה לעדכן פה את כל הנוכחים ולהגיד שהקרקע היתה עד לפני מספר חודשים קרקע ששייכת לקיבוץ גשר ולהימנותא ולקרן קיימת לישראל, ואם בוצעו החלפות קרקעות בחודשים האחרונים או בחצי השנה האחרונה, זה רק מראה עד כמה זה חמור, שהחבר'ה האלה מעבירים את הדברים...

אמנון בנימין: אני רוצה להוסיף, אדוני היושב ראש, שכשבקרן קיימת לישראל ראו שהמאבק באמת צודק מבחינתנו, הם באו ואמרו 'חברים, בואו נשים את היועצים המשפטיים בצד, אנחנו נרים ועדה מטעמנו שהיא תקבע ותחליט'.

אמנון בנימין: אכן הוקמה ועדה בראשותו של פרופ' טל, הוא הגיע אלינו, עשינו גם סיבוב באזור.

אמנון בנימין: פרופ' טל מונה על ידי קרן קיימת לישראל להיות יושב ראש הוועדה שהיתה אמורה להחליט לאיפה פני קרן קיימת לישראל יהיו מועדות אם הם חותמים לגשר כשותפים או לא חותמים לו.

קריאה: הוא עובד קרן קיימת.

אמנון בנימין: פרופ' טל אכן הגיע ונעשו גם סיורים בשטח.

אמנון בנימין: נתנו לנו להבין שעל גופתנו המתה תקום כאן מחצבה.

אמנון בנימין: המקום לא מתאים, תכנית המתאר שמדברים עליה, אני רוצה שנבין את הדברים האלה, כאילו שהיא רשומה כמחצבה, זו תכנית מתאר של לפני 25 שנים.

אמנון בנימין: בינתיים מישהו במדינת ישראל אישר ליישוב מנחמיה להקים שם שכונה, שכונה בתוך תכנית המתאר הזו, אז הדברים שונים היום.

אמנון בנימין: אז נכון שמבחינת איכות הסביבה, ולצערי אני לא יודע איך השר ארדן חתם על זה, למרות שעל פי התנאים היבשים של איכות הסביבה, 500 מטר ממקום המחצבה אושר להקים, אבל כולנו יודעים ונשקר---

אורלי לוי אבקסיס: תגדל את הילדים שלך שם.

אמנון בנימין: אני רק מחזק את מה שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי, שבהחלט הלכנו כיישוב, שמונה כ-1,500 תושבים, ואוחדנו עם המועצה האזורית עמק המעיינות לפני כשלוש שנים.

אמנון בנימין: המאבק שאני מנהל אותו, כיושב ראש הוועד של הישוב, הוא מאבק קשה מאוד, הוא גם חסר אמצעים מבחינתי להתמודד---

אורלי לוי אבקסיס: שאלו את דעתכם לפני שקיבלו את ההחלטה---

אמנון בנימין: אף אחד לא שאל, וגם לא שאלו---

אורלי לוי אבקסיס: זה הכי נוגע אליכם, אתם הכי קרובים.

אמנון בנימין: ההתמודדות שלנו היא יום יום.

אמנון בנימין: אני רוצה, ברשותך, חבר הכנסת ציון פיניאן, תוך כדי בקשת הרישיון המשרד לאיכות הסביבה באמת עשה לנו איזה שהיא טובה, והוא כותב, אני מצטט: 'למרות שזה לא בסמכות משרדנו ומכיוון שעל בסיס הבקשה אמורים לנוע בציר הצר הזה כ-112 משאיות, יש להפנות את הבעיה למשרד התחבורה'.

אמנון בנימין: כמו שאנחנו יודעים, לא הפנו שום בעיה.

אמנון בנימין: אנחנו מדברים על ציר שאתה נסעת בו, חבר הכנסת פיניאן, ואתה יודע על מה אנחנו מדברים, כאשר בציר הזה נוסעים עוד איזה 100 טריילרים לאתר טליה, אבל כנראה שכולם מאוד מאוד מאוד רוצים לעזור לאנשים האלה.

אמנון בנימין: ראש המועצה האזורית עמק הירדן, למרות שהם לא מילאו אחרי כל הסעיפים לקבלת הרישיון, כנראה שמדובר מבחינתו בפיקוח נפש, הוא קודם כל הוציא להם רישיון זמני, 'קחו רישיון זמני, אחר כך תמשיכו להביא לנו את הדברים'.

אמנון בנימין: אנחנו כולנו מבינים שכולם רוצים לאכול מהעוגה הזאת, והמצב הוא כזה שאנחנו נמצאים כרגע במצב חד משמעית שאם תוקם שם מחצבה זה יהיה גזר דין מוות לישוב הזה.

אמנון בנימין: חד משמעית.

אמנון בנימין: אני לא רוצה להגיד שזו אטרקציה תיירותית ואכן למקום הזה, ללא שיווק וללא יחצון מגיעים בסופי שבוע כ-400, 500 מכוניות, רק מפה לאוזן, אז בהחלט אני אשמח אם תתקבל כאן החלטה, כי למעשה אנחנו---

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להגיד, הוא עדיין נראה נקי.

ציון פיניאן: זה לפני השאיבה.

אורלי לוי אבקסיס: אם מגיעים אליו 450 איש והוא נראה נקי ומטופח, זאת אומרת שאפילו לא צריך להפוך אותו למשהו מסחרי.

אמנון בנימין: אנחנו בהחלט נשמח שהוועדה תעזור לקיבוץ גשר לשנות את תכנית המתאר לתכנית מתאר תיירותית, אפשר לעשות שם אטרקציה תיירותית.

אמנון בנימין: בנושא המסמכים של קבלת הרישיונות, חבר הכנסת פיניאן, אנחנו גם רואים שהם מתייחסים על פי הבקשה שלהם לעורך דין מימרן, שהוא למעשה הממונה על המכרות.

אמנון בנימין: לא מדובר על אותה תכנית מתאר שאנחנו מכירים אותה.

ציון פיניאן: נציגי קיבוץ גשר, גב' מרב ניב, בבקשה.

מרב ניב: נקודת המוצא שצריך לזכור כאן בעניין הזה, שאנחנו מדברים על מחצבה שלא מקימים אותה אלא מחדשים את הפעילות שלה.

מרב ניב: המחצבה הזו קיימת בסביבות מנחמיה לדעתי מעל 50 שנה ואולי אפילו קצת יותר---

קריאה: קצת פחות.

מרב ניב: כאשר הגדרת השטח כמחצבה נעשתה לא בגלל שקיבוץ גשר החליט ביום בהיר אחד שהייעוד האולטימטיבי של הקרקע הוא לחפור, אלא שבקרקע הזאת יש גבס שמוגדר על ידי מדינת ישראל כמשאב לאומי, ובא לידי ביטוי בתכנית מתאר 14 שמגדירה מחצבות והקרקע הזאת, המחצבה הזאת מסוף שנות ה-70, מאז שנכנסה לתוקף תכנית מתאר 14, זה ייעודה של הקרקע.

מרב ניב: הסיבות להפסקה, לעצירה ולהשעיה של החכירה, מאחר והמחצבה הזו מעולם לא ננטשה, החציבה בה נעצרה בגלל שיקולים טכנולוגיים, המים שנוצרו במקום ושנקבו במקום, מקורם כנראה דווקא בתהליכי החציבה, היינו לא מדובר באיזה שהוא אתר טבע, אלא מדובר בתופעה שנוצרה בידי אדם.

מרב ניב: השטח כשטח פרטי נוכס בצורה זו או אחרת ונראה כשטח תיירותי, הבעיה בהגדרה של שטח פרטי של אדם אחר כשטח תיירותי של הציבור היא שלא ברור לגמרי מי האחראי.

מרב ניב: כאשר לפני מספר חודשים אירע מקרה טביעה שבו נפצע בחור אחד וטבע בחור אחר, את אותם מכתבי דרישה וכתבי תביעה שלחו לקיבוץ גשר, כי הוא הבעלים של הקרקע, ולא לעם ישראל.

קריאה: תשימו מציל.

מרב ניב: אנחנו שמנו גדרות.

אורלי לוי אבקסיס: התחייבתם לשלם על פי דין?

אורלי לוי אבקסיס: מי יצא אשם?

אורלי לוי אבקסיס: זה ששלחו לכם כתב תביעה, האם גם נדרשתם לשלם?

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לתבוע את כל העולם ואחותו, השאלה אם על פי דין נדרשתם לשלם.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

מרב ניב: התביעה בתהליך.

קריאה: עד לפני כמה חודשים זה לא היה שטח שלהם.

ציון פיניאן: בואו ניתן לה לסיים.

ציון פיניאן: אני מבקש, תכבדו אותה.

מרב ניב: הייתי רוצה להבהיר נקודה אחת ביחס לסוגיית הקרקע, כיוון שלרגע נדמה שאי ידיעת העובדות או אי ירידה לפרטים גורמת לכך שחבריי מטילים האשמות שהן לא במקומן.

מרב ניב: הקרקע שבה מצויה המחצבה היא קרקע שפורמלית הבעלות שלה היא בעלות משותפת, אבל בפועל הבעלים בקרקע, למרות שלכאורה יש להם זכויות לא מסוימות, בפועל הם נהגו במעין חלוקה פנימית ביניהם, היינו קרן קיימת או הימנותא מעולם לא הפעילו מחצבה, זה לא עיסוקם, ובמשך כל השנים שבהן הן שותפות בבעלות, הן לא עסקו בזה.

מרב ניב: באותה מידה שקיבוץ גשר מעולם לא עסק בייעור, שזה תפקידה של קרן קיימת לישראל.

מרב ניב: במסגרת הכוונה לחדש את פעילות המחצבה, פעלנו בהתאם להוראות החוק ובהתאם להוראות המחמירות ביותר של התקנים שיש.

מרב ניב: למרות שנעשה פה איזה שהוא ניסיון, שאני מודה שמאוד קשה לי איתו, ליצור מצב של 'אנחנו' ו'הם', זה לא אנחנו והם; תושבי מנחמיה ותושבי גשר, מעבר לעובדה שאנחנו שייכים לאותה מועצה אזורית, אנחנו שכנים---

אורלי לוי אבקסיס: המחצבה תסכן את הילדים שלהם, לא תסכן את הילדים שלך, מבחינת הקרבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה במה מדובר, אני מכירה את השטח, אני נמצאת שם, ביקרתי שם, הילדים שלהם יגדלו עם האבק, לא הילדים שלך.

קריאה: אני מוכן לארח אותך בכל שבת אצלי בבית, כי את השכנה שלי.

ציון פיניאן: סליחה, אני מבקש.

מרב ניב: הבדיקות שנערכו, בדיקות אוויר, בדיקות ניטור אוויר, בדיקות דיגום אבק---

אורלי לוי אבקסיס: בטרם המחצבה עובדת.

מרב ניב: נעשתה סימולציה על בסיס נתונים קיימים שמטרתם לחזות את התהליכים ואת ההשלכות שיהיו---

קריאה: בדיקות מטעם.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא משנה, המחצבה עוד לא עובדת, אז מה יסיקו הבדיקות?

מרב ניב: תנו לי לסיים משפט אחד, זה לא מכובד.

אורלי לוי אבקסיס: את מדברת עשר דקות, עם כל הכבוד.

ציון פיניאן: תנו לה לסיים, אני ממש מבקש.

מרב ניב: לא רק זאת, מבחינת המחויבות שלנו לשמירת איכות האוויר ואיכות הסביבה באזור המחצבה, אמורות להיות מוצבות נקודות ניטור שתבדוקנה בדיוק את העניין הזה.

מרב ניב: המחויבות שלנו, לא רק בגלל שיש הוראת חוק, אלא בגלל שאנחנו שכנים ואנחנו גרים באותו אזור, היא לעמוד ולו רק בנקודת המוצא הזאת שאומרת שלא נגרום לפגיעה מכוונת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אומרים לכם שיש פגיעה, ויש שם תכנית ל---

קריאה: אחת הנקודות לניטור בקיבוץ אשדות יעקב איחוד ולא במנחמיה.

צביקה היבנר: ראינו מה הם עשו לירדן---

ציון פיניאן: סליחה, אני מבקש את ראש המועצה, מר יורם קרין.

קריאה: אדוני היושב ראש, אני מבקש לתת את רשות הדיבור לעורך דין ערן לב.

ערן לב: השאלה של תב"ע, תכנית בניין ערים שעליה מסתמך הקיבוץ ועליה מסתמך המפקח על המכרות היא תכנית בניין ערים שהוקמה לצורך סגירת מחצבה ולא הקמת מחצבה.

ערן לב: אני חושב שפה לא מציגים את העובדות נכון.

ערן לב: מדובר על תכנית בניין ערים שעוסקת במחצבה קיימת, נכנסת לתוקף בערך בשנות ה-80, אומרת שיש לחסל את המחצבה באופן הדרגתי.

ערן לב: זה מה שנעשה.

ערן לב: המחצבה חוסלה.

ערן לב: זה לא חידוש של מחצבה, אלא המחצבה חוסלה ומבחינה תכנונית אין שום מקום לפתוח אותה מחדש.

יורם קרין: קודם כל במלה אחת אני חייב להתייחס לפארק המעיינות.

יורם קרין: אני נמצא בשיחה עם חברת הכנסת אורלי לוי בנושא הזה---

אורלי לוי אבקסיס: לא, אנחנו נעשה גם ועדה נפרדת לנושא הזה ספציפית.

יורם קרין: יש לנו, כראשי רשויות, אחריות על ניהול שטחים פתוחים ומה שהולך להיות בפארק המעיינות זה הסדרה של השטח, ולא שום ביזנס ולא שום דבר, אבל אני בטוח שחברת הכנסת אורלי לוי כשתבוא לבקר, היא תשתכנע.

אורלי לוי אבקסיס: אני נמצאת שם כל שבת.

יורם קרין: לא, יחד איתי.

יורם קרין: אני רוצה להרחיב את הנקודה שעלתה פה.

יורם קרין: מר אמנון בנימין אמר שלוש שנים, מנחמיה אוחדה אלינו לפני ארבע שנים וראה זה פלא, לא אוחד אלינו השטח שבין גשר למנחמיה, שמכיל בתוכו לא רק אגם מחצבה שבמחלוקת, אלא עוד שתי מטמנות אשפה.

יורם קרין: הדבר הזה משאיר אותי, כראש רשות, במצב בלתי אפשרי, שאני לא יכול לדאוג לבריאות ולאיכות החיים של התושבים שלנו.

יורם קרין: שניהם במקרה הזה, גם מנחמיה וגם גשר, והנושא הזה יגיע, אני מניח, לוועדת הפנים ואליך, ונצטרך מאוד את הסיוע שלך.

יורם קרין: גם כשתהיה אצלי בקרוב בביקור, אני אראה לך את זה, זה מצב אבסורדי, אנחנו לא יכולים, לא שואלים אותנו, אין לי שום סמכות, לא של רישוי---

יעקב אדרי: למה לא?

יעקב אדרי: אני לא בטוח.

יעקב אדרי: אתה כבר מסיר מעליך את כל האחריות, זה לא כל כך נראה לי.

יעקב אדרי: אנחנו קצת מבינים בעניינים האלה, לא הרבה.

ציון פיניאן: חבר הכנסת אדרי היה ראש עיריית אור עקיבא.

יורם קרין: אני יודע ומכיר ומעריך, אבל אני רק אומר שלי אין סמכויות, לא של אכיפה, לא של רישוי, לא של פיקוח, כי זה שייך לרשות---

יעקב אדרי: זה לא בתחום השיפוט שלך?

יורם קרין: לא.

ציון פיניאן: הארנונה למי?

ציון פיניאן: לעמק הירדן?

אמנון בנימין: לעמק הירדן.

אורלי לוי אבקסיס: מר קרין, אם זה היה תלוי בך, היית נותן את האישור או לא?

יורם קרין: אני רוצה להסביר את העניין, כי העניין הרבה יותר רחב.

יורם קרין: אתם עוסקים היום בעניין אחד, יש פה שלושה עניינים שגורמים נזק בלתי סביר לתושבים שלי, משני הצדדים, למנחמיה ולגשר, וכשעשו את הסכם האיחוד מיהרו וכתבו שם שהנושא פעם יוסדר.

יורם קרין: הוא לא מוסדר, לא שואלים אותי אם להקים מטמנה, מחצבה, לא שואלים אותי מאיפה לנסוע ואין לי סמכות אכיפה, ואפשר לעשות הרבה דברים.

יורם קרין: כשאתה רשות שמרגישה את הלחץ של התושבים, אתה יכול לעשות דברים, אני לא יכול לעשות כלום.

יורם קרין: גם אני מגלה את הדברים בדיעבד ולא מתחשבים בדעתי, ואני מבקש אותך, כי אנחנו בתהליך של ועדת גבולות, אני אגיע גם אליך, אני מבקש לגייס את הרצון הטוב שלכם לזה שתהיה לנו יכולת לקבל גם את השטח ולדאוג לשמור על התושבים שלנו ואיכות החיים שלהם.

יורם קרין: אם זה היה בשליטתי, הייתי מונע כל פגיעה באיכות החיים והבריאות של התושבים.

ציון פיניאן: נמצאת איתנו חברת הכנסת לשעבר עדנה סולודר, שחגגה גבורות.

ציון פיניאן: מזל טוב ועד 120.

ציון פיניאן: בבקשה.

2502: אני רוצה לומר, כאיש האזור שממש חי בתוך האזור הזה כל שנותיי; ישבתי פה בוועדה הזאת רק שלוש קדנציות ויש פה אנשים שיעידו שבכל הקדנציות האלה עסקתי מרב הזמן בנושא של איכות הסביבה, כך שאי אפשר לטעון שאנחנו לא ערים לנושא של איכות הסביבה.

2502: אני מכירה את המחצבה הזאת עוד כשהייתי ילדה, כשאשדות שישבה בגשר, חצבה במחצבה הזאת ואני לא זוכרת מעולם, כשהמחצבה היתה פעילה, שהיו מריבות בין מנחמיה לבין גשר ולבין אשדות---

צביקה היבנר: לא שאלו אותם.

2502: אני ביקשתי לדבר בנושא הזה, בנושא של 'אנחנו' ו'הם', עם כל הלהט.

2502: אנחנו שכנים, ואמרה את זה חברתי גב' מרב ניב, שהיא יושבת ראש הקהילה שלנו, וכל השנים שמרנו ונשמור על החוקים של איכות הסביבה ואני יכולה להתחייב שגשר גם היום לא תעשה דבר שהוא בניגוד לחוק ואם אנחנו באים לנושא הזה, אנחנו עושים אותו בהתאם לחוק ולא נלך בשום דבר כנגד החוק.

2502: אנחנו יחד סובלים מאתרי האשפה של חגל---

צביקה היבנר: לא, אנחנו לבד, אתם במקרה סובלים רק מהריח, אנחנו סובלים מ---

2502: אני חושבת שיש לנו יחד הרבה מאוד מה לעשות בירדן, שאף אחד לא הזכיר אותו, שכל הלכלוך עובר גם במנחמיה וגם בגשר, ואנחנו באותן שנים, כשהיינו ילדים, התרחצנו בירדן ושתינו ממימיו וזה היה ירדן נקי.

2502: אז את עיקר הלהט צריך באזור הזה להקדיש לדברים האלה.

2502: אם רוצה לטייל, חברת הכנסת אורלי לוי, אני בידידות רבה עם אביך וישבתי איתו בבית הזה הרבה שנים, גם ביקרתי בביתכם, וגם בבית שאן משלמים כשהולכים לאתר העתיקות.

2502: אי אפשר להסדיר מקומות של טבע בלי שישמרו---

אורלי לוי אבקסיס: מי צריך להסדיר?

אורלי לוי אבקסיס: המקום קיים, נוף בתולי כל כך יפה, על חופי הכנרת רבים, אבל על המעיינות---

ציון פיניאן: תודה רבה.

ציון פיניאן: דר' יעקב מימרן ואחריו אחרון הדוברים, חבר הכנסת יעקב אדרי.

יעקב מימרן: מר אמנון מנחמיה הכתיר אותי כעורך דין, אני מבקש לא להתקשט בנוצות שלא לי, אינני עורך דין, לא למדתי משפטים.

יעקב מימרן: אני המפקח על המחוז במשרד התשתיות וככזה, אנחנו לעולם לא מעניקים רישיון לבצע חציבה ללא עמידה בכל התנאים שהחוק דורש.

יעקב מימרן: אכן גם האתר הזה, לגבי החציבה, עמד בכל התנאים בצורה קפדנית מכיוון שהוא היה תחת עין פקוחה של כל כך הרבה אנשים שלא כל כך חפצו ביקרו.

יעקב מימרן: לעומת זאת, הרבה דברים שרציתי לומר כבר נאמרו בצורה זו או אחרת ואני רוצה להתמקד במספר נקודות שאיש לא נגע בהן עד עכשיו.

יעקב מימרן: ראשית, האתר הזה, בניגוד למחצבה רגילה, הגורם העיקרי שמעורר את הבעיה הסביבתית, הגורם של גריסה, לא ייעשה בשטח.

יעקב אדרי: זה לא דבר נכון, מה שאתה אומר.

יעקב מימרן: לא תהיה גריסה בשטח, אדוני.

יעקב אדרי: זה לא מה ששמעתי מהאנשים שעוסקים בנושא.

יעקב מימרן: זה מדויק, אדוני, אני מוכן להראות לך.

יעקב מימרן: אחרת הרישיון יישלל.

אמנון בנימין: חבר הכנסת פיניאן, ברשותך, הוא לא יודע פשוט, יש החלטה להביא מכונה ניידת למקום שתגרוס את ה-600, 700, 800...

אמנון בנימין: אם אתה לא יודע גם את זה, אז זה חמור.

ציון פיניאן: מר אמנון בנימין, סליחה.

ציון פיניאן: דבריו נרשמו בפרוטוקול, כשנצטרך ספר ונחזה, נשתמש גם בזה.

יעקב מימרן: הנקודה השנייה, אדוני היושב ראש; זה טוב לשנוא מחצבות, זה נח, זה פופולרי לשנוא מחצבות, התפקיד שלנו קצת פחות פופולרי, תפקידנו לספק חומרי גלם לתעשייה, והאתר הזה, כאשר אושרה התכנית לחצוב בו, אדוני היושב ראש, נבדקה בקפדנות גם ההשלכה הסביבתית שלו.

יעקב מימרן: מהבחינה של הנצפות, האתר הזה איננו נצפה בהיותו חבוי, וכך הוא נקרא גם 'האגם הנעלם'.

יעקב מימרן: נקודה שלישית, המים שנמצאים באתר הזה אלה מים שנוצרו, כפי שאמרה גב' מרב ניב מקיבוץ גשר, בצורה מלאכותית, כתוצאה מחציבה.

יעקב מימרן: כאן אני רוצה להוסיף נדבך על הנדבך הזה, ולומר שכיושב ראש הנהלת הקרן לשיקום מחצבות, התחייבנו בפני שני ראשי המועצות, גם עמק הירדן וגם עמק המעיינות, לפניך, מי שקדם לך בתפקיד, שכאשר תסתיים החציבה אנחנו נתכנן את האתר עם מקווה מים, בתנאי כמובן שיהיה הגוף המוסמך שייקח על עצמו את האחריות לנהל מקווה מים---

אורלי לוי אבקסיס: כמה זמן יכולה לקחת חציבה?

אורלי לוי אבקסיס: זה יכול לקחת גם עשרים שנה.

יעקב מימרן: עד כאן דבריי.

ציון פיניאן: חבר הכנסת יעקב אדרי.

יעקב אדרי: אדוני היושב ראש, מאוד היה חשוב לי להגיע לפה, כי הנושא חשוב, כי אני שומע את הציבור, אני שומע את הזעקה ואני מבין את העניין, אבל אנחנו נבין אותו יותר טוב, חבר הכנסת פיניאן וחברת הכנסת לוי, כשנבקר במקום, ואני חושב שהוועדה צריכה ללכת למקום, לשבת עם כל הגורמים במקום על מנת להבין את הנושא עד הסוף.

יעקב אדרי: שמחתי עכשיו לשמוע ממך, אדוני האחראי על המחצבות, שלא תהיה גריסה.

יעקב אדרי: זאת אומרת זה יהיה תנאי בל יעבור, כי אתה אומר שלא תהיה גריסה במקום, זה יותר מרגיע אותי, אבל זה לא מספיק.

יעקב אדרי: אני חושב שראש המועצה, ופה חסר לי ראש המועצה של עמק הירדן---

אמנון בנימין: חבר הכנסת אדרי, הוא מחכה כרגע למסים שהוא אמור לקבל בחודש הבא.

יעקב אדרי: אנחנו נבוא לשם, אני ארצה שגם ראש המועצה של עמק הירדן, נציגי משרד הבריאות, נציגי איכות הסביבה, כל מי שקשור לעניין הזה, יבואו לשם, אנחנו רוצים לשמוע את כל מי שקשור לעניין הזה, כי אחרי כמה שנים מתברר שזה לא בדיוק כמו שאומרים לנו בהתחלה, נרצה את ההתחייבות לגבי הגריסה, כי זה נושא מאוד מאוד מאוד אקוטי, נושא הגריסה, וכמובן אין טוב ממראה עיניים ואני מציע לך, אדוני היושב ראש, שנצא לשם, נשב עם---

אורלי לוי אבקסיס: ונביא את השר ארדן, אולי, שיבוא ויראה מה נעשה ב---

יעקב אדרי: ונסדיר את העניין עד הסוף.

ציון פיניאן: אני מקריא עכשיו כמה החלטות שנקבל אותן; ועדת הפנים שמעה את הצדדים, את תושבי מנחמיה ואת היזמים ובעלי הקרקע.

ציון פיניאן: ועדת הפנים דורשת בדיקה והחלטה סופית, לדעת האם המים הם מי קולחין או שפירים.

ציון פיניאן: ועדת הפנים מבקשת מהיזמים למחשבה שנייה ולכדאיות הקמת המחצבה בסמוך לישוב מנחמיה.

ציון פיניאן: ועדת הפנים ממליצה לצדדים לשבת, לקיים דיונים מרתוניים, בכדי להגיע להסכמות מקובלות על כל הצדדים.

ציון פיניאן: יחד עם זאת, ועדת הפנים מסמיכה את חברי הכנסת ציון פיניאן, אורלי לוי ויעקב אדרי, לנהל את המשא ומתן בין הצדדים ולנסות ליישב את הסכסוך ביניהם.

ציון פיניאן: ועדת הפנים תעקוב אחרי ההתפתחויות ובמידת הצורך, כשתידרש לכך, תכנס את הוועדה לדון בהתקדמות המשא ומתן בין הצדדים.

ציון פיניאן: תודה רבה.

אמנון בנימין: אדוני היושב ראש, ברשותכם, מה קורה עד לרגע שתתכנס הוועדה, האם מותר להם לעלות על הקרקע ולהתחיל לעבוד?

ציון פיניאן: בשבוע הקרוב נגיע לסיכום בנושא הזה, גם עם רשות המים.