ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 169, 2010-03-02 12:30

דוד אזולאי: רבותי, אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר היום נושא מענקי איזון לעיר אילת.

דוד אזולאי: קודם כל, אני רוצה לקדם בברכה את ראש עיריית אילת מר מאיר יצחק הלוי, את הצוות הבכיר שמנהל את הרשות המקומית, את חברי המועצה, את הסגנים.

דוד אזולאי: היום הכנסת מציינת את יום אילת, ואני חושב שהיינו צריכים לקיים את היום הזה שם, ולא פה.

דוד אזולאי: אבל, לא חשוב – אנחנו מכירים את העיר אילת.

דוד אזולאי: אנחנו תיכף נבקש מראש העיר להציג את הנושא.

דוד אזולאי: למעשה, אילת מונה כ-50 אלף תושבים, ותקן אותי, אדוני, אם אני טועה.

דוד אזולאי: אבל, בפועל, זה לא 50 אלף תושבים, אלא שני מיליון תושבים.

דוד אזולאי: מדובר בתנועה מתמדת של אנשים שמגיעים לעיר, ובעצם מקבלים את כל השירותים.

דוד אזולאי: רק דבר אחד הם לא עושים, הם לא משלמים ארנונה.

דוד אזולאי: יכולים לטעון שהעיר מקבלת אולי הכנסות מבתי המלון הפרושים בכל העיר.

דוד אזולאי: אבל, אני חושב שהבעיות באילת הן קשות, ואם מדינת ישראל לא תתעשת – ויפה שעה אחת קודם – עלולים להפסיד את אחת מערי התיירות של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: כוועדת הפנים ביקרנו בעיר עקבה שהיא העיר התאומה לעיר אילת, וראינו את הפיתוח שנעשה שם, את התנאים, ואת מהירות הבנייה - זה פשוט לא יאמן.

דוד אזולאי: אני אומר לכם שיבוא יום שהציבור יעדיף ללכת לעקבה מלהגיע לאילת.

דוד אזולאי: בעיר עקבה הם לא ימצאו את מר מאיר יצחק הלוי, זה הדבר היחידי שהם לא ימצאו.

דוד אזולאי: אבל, חוץ מזה יהיה להם הכול.

דוד אזולאי: ולכן, אני חושב שאנחנו מקיימים את הדיון הזה במטרה לסייע לעיר.

דוד אזולאי: אנחנו נגיד כאן לפחות אמירה לגבי העיר אילת, אבל אדוני ראש העיר, אני מציע שקודם כל תציג את נושא מענקי האיזון לעיר אילת.

30797: תודה רבה, אדוני היושב ראש, על דבריך החמים.

30797: יום העיר אילת מתפרס בכנסת על שש ועדות, ובמליאה יש עוד דוברים.

30797: ברשותך, אומר כמה מילים כפתיחה.

30797: נמצאים פה גם סגן ממלא מקום ראש העיר מר אלי לנקרי, סגן ראש העיר מר יפתח מזרחי, חברי המועצה אולג מנדל ואולג צ'רנומרץ וגזבר העירייה, והם יציגו את הפרטים של התוכנית.

30797: צריך להודות לך ולכל מי שנתן ידו לקיומו של היום החשוב הזה.

30797: ביום החשוב הזה אנחנו בעצם מציגים את הסיכונים והאתגרים מולם ניצבת העיר אילת בכל הרמות.

30797: אם תרצה, אנחנו בעצם מייצרים פה תמונה הוליסטית ורחבה שתוקפת בכל החזיתות, ואומרת שזהו המענה אל מול הסיכונים שמולם ניצבת העיר אילת.

30797: בתוך זה ועדת הכספים דנה בהשבת הטבת המס, וועדת הכלכלה דנה בפרויקט השער הדרומי.

30797: במקביל לישיבה הזו, יושבת ועדת המדע והטכנולוגיה בישיבה בנושא הפיכת אילת למקום מרכז מחקר למדע הימי, ובדעתי לקפוץ לשם.

30797: היום אנחנו דנים בעניין המוניציפאלי - העיוות הנורא בכך שהעיר אילת לא מקבלת מענקי איזון.

30797: תיכף יובהר איך הנוסחה הקיימת היום מקפחת באופן ברור את העיר אילת.

30797: לא רק זאת אף זאת, כתוצאה מזה שאנחנו עיר נטולת מענקי איזון ועל כך אנחנו מוכיחים ברחל בתנו הקטנה שיש כאן טעות, אנחנו לא מקבלים מענקים נוספים, מענקי פיתוח – אם זה ממשרד הפנים, אם זה ממשרד החינוך.

30797: זה לזרות חול או מלח על פצעינו, זה בפירוש המצב.

30797: נוסיף על כך שהעיר אילת באופייה היא עיר יקרה.

30797: לכן, הבקשה שלנו היא לטפל אחת ולתמיד בעיוות הנורא.

30797: בשולי הדברים אני חייב לומר שלמרבה הפלא כל אנשי המקצוע מצדדים בעמדה שלנו, ואני אומר את זה באופן חד משמעי, אלא שיש חשש מהחלטות גורפות שאני לא מוכן לקבל כתפיסה.

30797: אם מתגלה פה עיוות, בואו נסדר את הנוסחה על פי מה שהיא.

דוד אזולאי: כמה אתם מקבלים היום מענק?

30797: אין לנו מענקים.

30797: זה הדבר האבסורד.

30797: אדוני היושב ראש, אני מציע שהנושא יוצג.

30797: תוכל לראות את זה בצורה הברורה ביותר.

30797: אני יכול להניח שגם אנשי משרד הפנים וגם אנשי משרד האוצר לא מתווכחים עם הנתונים.

30797: הנתונים מראים באופן ברור ביותר את הדברים גם למי שהוא לא כלכלן ולא רואה חשבון.

30797: נדמה לי שגם מרכז המחקר והמידע של הכנסת מזדהה עם העמדה שלנו.

30797: אדוני היושב ראש, אם זה בסדר מבחינתך, אליהו יציג את הדברים.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, אני אנסה באמצעות מצגת קצרה להסביר ככל יכולתי את הבעיה של מענקי האיזון לעיר אילת, ולמה העיר אילת לא מקבלת מענקי איזון.

אלי לנקרי: לפני כן, רק אומר שחשוב לציין שעד שהגיעה נוסחת גדיש, התקיימה, בזמנו, נוסחת סווארי שעל פיה עיריית אילת כן קיבלה מענקי איזון.

אלי לנקרי: השינוי בנוסחה הביא לכך שהנוסחה, כמו שאמר ראש העיר, בהחלט מקפחת את העיר אילת, ואנחנו נראה את זה עכשיו.

אלי לנקרי: למרות שהדברים די ידועים בוודאי לגורמי המקצוע, אני נכנס כאן לפרטי הנוסחה עצמה רק משום שזה מאוד מאוד חשוב.

אלי לנקרי: מענק האיזון מחושב לרשויות המקומיות בהתאם לעקרונות ועדת גדיש, וזה פשוט כהפרש בין ההוצאה וההכנסה לנפש, מוכפל באוכלוסיית הרשות.

אלי לנקרי: יש כמובן תוספות של הוצאות פנסיה ופירעון מלוות.

אלי לנקרי: חישוב צד ההוצאה – כאן אני מבקש להתמקד שנייה, כי כאן עיקר הבעיה, כי חישוב צד ההוצאה מתבסס במודל על פי נתוני ביצוע תקציב של הרשויות בשנת 2002 כשהם עשו רגרסיה על ההוצאות של הרשויות המקומיות, וקבעו ממוצע.

אלי לנקרי: נקבעה הוצאה ממוצעת שקבעה, למעשה, הוצאה נורמטיבית, והדגש על נורמטיבית.

אלי לנקרי: נקבעה הוצאה נורמטיבית לנפש, ולפיה מחולקים מענקי האיזון.

אלי לנקרי: אלא מה?

אלי לנקרי: אני כבר מקדים ואומר, ואני אראה את זה אחר כך באופן ברור, באילת ההוצאה הנורמטיבית לנפש איננה תופסת משום שבאילת יש הוצאות מיוחדות.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, ציינת את נושא התיירות, ותיכף נראה את זה.

אלי לנקרי: גם הנושא של הריחוק הגיאוגראפית, והבדידות הגיאוגראפית ומאפייני השוק – שוק קטן – יוצרים עלויות מיוחדות, ומייד אנחנו נראה את זה, שהן לא מתיישבות בדיוק עם ההוצאה הנורמטיבית.

אלי לנקרי: למעשה, יש דלתא ענקית של הוצאות שהן לא מתיישבות בדיוק, כמו שאמרתי, עם ההוצאות הנורמטיבית.

אלי לנקרי: כמובן שאפשר לראות את הנוסחה.

אלי לנקרי: אתם רואים את הנוסחה.

אלי לנקרי: לרשויות שבין 20 ל-70 אלף תושבים, A זה החותך על ציר X.

אלי לנקרי: כלומר, יש שם 4,233 מיליון שזו הוצאה קבועה, ואחר כך על נפש עד 20 אלף נפש - 3,480 שקל לנפש, ואחר כך זה 3,079 שקל לנפש.

אלי לנקרי: בסך הכול, כך מגיעים, למעשה, לאותה הוצאה נורמטיבית לכל רשות.

אלי לנקרי: בצד ההכנסה, לעומת זאת, וכאן הדגש, ההכנסה מחושבת לכל רשות על פי ההכנסה בפועל מארנונה מותאם לשיעורי גבייה נורמטיבית.

אלי לנקרי: אבל, כאן, כשציינת, אדוני היושב ראש, שיש לעיריית אילת הכנסות מבתי המלון – בהחלט.

אלי לנקרי: אפילו הכנסות נאות, הכנסות גבוהות.

אלי לנקרי: אלא מה?

אלי לנקרי: שההכנסות האלה נלקחות בפועל בנוסחה.

אלי לנקרי: מה שלא נלקח זה אותן הוצאות מיוחדות שיש לאילת, אותן הוצאות מיוחדות לתיירות - ומייד נראה את זה - וגם הוצאות שנובעות מאותה מיוחדות של אילת שציינתי שפשוט לא נלקחות בחשבון.

אלי לנקרי: זה נכון וטוב לרוב מדינת ישראל.

אלי לנקרי: למעשה, לרוב מדינת ישראל הנוסחה הזאת היא טובה.

אלי לנקרי: אילת היא חריגה בנושא הזה משום שני אותם מאפיינים שנגיע אליהם מייד.

אלי לנקרי: כך יוצא שב-2008, למשל, ההוצאה הנורמטיבית לנפש על פי משרד הפנים באילת צריכה להיות 3,323 שקלים כשההוצאה לנפש בפועל באילת – כלומר, כמה אנחנו מוציאים בפועל – 4,195 שקל לנפש לכל תושב.

אלי לנקרי: המשמעות היא פער של26%.

אלי לנקרי: הלכנו והשוונו את ההוצאות של עיריית אילת לכל הרשויות, למעשה, שמקבלות מענקי איזון, ושהאוכלוסייה שלהן - - -

דוד אזולאי: סליחה, כשאתה אומר הוצאה לנפש, האם זה כולל את האוכלוסייה החולפת?

אלי לנקרי: לא, לא.

אלי לנקרי: זה רק האוכלוסייה שעל-פי משרד הפנים.

אלי לנקרי: משרד הפנים מונה את האוכלוסייה.

רני פינצי: נוסחת מענק איזון כוללת רק את התושבים פנימה בהתאם למרשם.

אלי לנקרי: רק התושבים.

אלי לנקרי: אדוני, זו אחת הבעיות.

אלי לנקרי: אנחנו עשינו באמת בדיקה של כל הרשויות שמקבלות מענקי איזון, ושהאוכלוסייה שלהן מונה בין 40 ל-120 אלף תושב.

אלי לנקרי: נדלג על כל הטבלה, חבל על הזמן.

אלי לנקרי: בואו נראה את הפער.

אלי לנקרי: מדובר על פער עצום.

אלי לנקרי: למעשה, הממוצע הארצי זה 2,686 שקל - אם אני רואה נכון - ובאילת – 4,047.

אלי לנקרי: שימו לב, לקחנו את כל הרשויות שמקבלות מענקי איזון והאוכלוסייה שלהן, וזה חשוב להדגיש זאת.

דוד אזולאי: האם יש עיר מסוימת שניסתם להשתוות אליה?

אלי לנקרי: הצגנו, אדוני.

אלי לנקרי: בדקנו את עכו, את בית שמש, את קריית ים, את לוד, את אשקלון, את דימונה, את רחובות, את קריית מוצקין.

אלי לנקרי: למעשה, רשויות שכמו שאמרתי, מקבלות מענקי איזון.

אלי לנקרי: אליהן כמובן אפשר היה לבצע את ההשוואה של כמה הן מוציאות בממוצע, וכמה אילת מוציאה.

אלי לנקרי: תיכף נראה מהיכן נובע ההבדל.

אלי לנקרי: אנחנו רואים שיש פער של 50%.

אלי לנקרי: נשאלת השאלה, אם יש פער כזה ענק, האם עיריית אילת היא עירייה בלתי אחראית?

אלי לנקרי: האם עיריית אילת היא עירייה לא יעילה?

אלי לנקרי: האם עיריית אילת היא עירייה בזבזנית?

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, התשובה לכך היא לא – לא, חד משמעי.

אלי לנקרי: עיריית אילת היא דווקא מהעיריות היות יעילות, ולא אנחנו אומרים את זה.

אלי לנקרי: גם כלכלני BDI, וגם כלכלני דן אנד ברדסטריט אמרו את זה לא אחת בשנים האחרות – שעיריית אילת היא עירייה יעילה.

אלי לנקרי: אלא מה?

אלי לנקרי: ממה נובע הפער?

אלי לנקרי: הפער נובע משני דברים: אחד, התוספת לעלויות שנובעת מההוצאה המיוחדת באילת לתיירות.

אלי לנקרי: באילת יש הוצאה מיוחדת לתיירות.

אלי לנקרי: מגיעים 2.6 מיליון תיירים בשנה.

אלי לנקרי: יש כמעט 7 מיליון לינות של תיירים בשנה – 6.7 מיליון לינות של תיירים בשנה.

אלי לנקרי: זה כמובן מייצר הוצאה, כי למעשה יש לנו עוד עיר לנהל, אם תרצו.

אלי לנקרי: העיר הזאת לא נלקחת בחשבון בהוצאה.

אלי לנקרי: היא נלקחת בחשבון, סופרים לנו אותה בהכנסה.

אלי לנקרי: אבל, בהוצאה לא סופרים לנו אותה, היא לא קיימת, וזו אחת הבעיות הגדולות.

דוד אזולאי: תן דוגמה להוצאה שאזרחי העיר לא נהנים ממנה.

אלי לנקרי: אני אראה עכשיו את ההוצאות שיש לנו בכלל בתיירות, כמה דוגמאות להוצאות בתיירות.

אלי לנקרי: החלק השני זה אותה הוצאה שנובעת ממיוחדות העיר אילת, כמו שאמרתי: הריחוק, הבדידות, תנאי האקלים וגודל השוק.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, 26% מסך הוצאותיה של העירייה הולכים לשירות התיירות: בתי מלון, אטרקציות וכו', ובכל התחומים המוכרים שרשות מקומית נותנת שירותים ובהם: פינוי אשפה, וגינון וניקיון, ומים וביוב וכו'.

אלי לנקרי: לפי הנתונים שאנחנו יודעים אותם, למעשה, עיריית אילת משרתת בפועל אוכלוסייה ששווה בגודלה לכ-120 אלף תושב, כשאנחנו מדברים על הראייה היומית.

אלי לנקרי: תיכף תראו את האינדיקציה לכך, אנחנו לא ממציאים את המספר הזה.

אלי לנקרי: יש למספר הזה אינדיקציות רבות.

אלי לנקרי: בנוסף לזה, יש לעיריית אילת, כמו שאמרנו, תוספת לעלויות בממוצע של 30% יותר מכל הרשויות האחרות בשל המיוחדות כאמור בסעיף 2.

אלי לנקרי: הנה דוגמאות.

אלי לנקרי: קודם כל, כאן אפשר לראות במפורש את האינדיקציה לגודלה של העיר, ולתוספת שנובעת מהתיירות.

אלי לנקרי: הלכנו ובדקנו, אדוני היושב ראש, את צריכת המים ברשויות מקומיות אחרות.

אלי לנקרי: זה פשוט אינדיקציה לגודלה של אילת שנובע מהתיירות.

אלי לנקרי: תראו, על פי נתוני הלמ"ס, אילת היא עיר של 46,609.

אלי לנקרי: לא על פי כמובן נתוני משרד הפנים - זה יותר.

אלי לנקרי: אגב, גם הפער הזה מסביר על המיוחדות של אילת.

אלי לנקרי: הפער בין הלמ"ס לבין משרד הפנים – 62,000 ל-46,000, זה 18,000 תושב יותר.

אלי לנקרי: מאיפה הם באים?

אלי לנקרי: זה רק בפער בין הלמ"ס, וזה רק בעיר אילת.

אלי לנקרי: יש פערים בערים אחרות, אבל לא תמצאו פערים כאלו.

אלי לנקרי: אילת צורכת מים – 12 מיליון וחצי בקירוב קוב בשנה, כמו רמת-גן שהיא עיר של 134,000 תושבים.

אלי לנקרי: זה מלמד שאילת היא לא באמת עיר שמשרתת 60,000 תושב, או 46,000 תושב.

אלי לנקרי: היא משרתת, כמו שאתה אמרת, אדוני היושב ראש, אוכלוסייה הרבה יותר גדולה שמשתווה לפחות אנחנו אומרים ל-120,000 תושבים.

אלי לנקרי: אפשר לראות גם שהעיר בת-ים צורכת פחות מים, והיא עיר הרבה יותר גדולה, וכן אשקלון.

אלי לנקרי: לאן הולכת צריכת המים הזאת?

אלי לנקרי: הנה, אתם רואים – זה גם כן הסבר לגודלה של התיירות באילת – קרוב ל-40% מצריכת המים הולכת למלונאות.

אלי לנקרי: יש לנו עיר נוספת, אנחנו משרתים עיר נוספת וזאת עיר התיירות.

דוד אזולאי: אם היית לוקח בחשבון את בית שאן שגם היא עיר חמה כמו אילת, אז גם שם בטח תצרוכת המים יחסית לערים אחרות היא יותר גבוהה, נכון?

אלי לנקרי: כן, יש תצרוכת מים יותר גדולה.

חמד עמאר: צריכת המים כאן לא קשורה לעיר.

חמד עמאר: כאן ישנו יותר עניין התיירות.

דוד אזולאי: אם היית מוציא את נושא התיירות החוצה, ולוקח את העיר אילת בהשוואה לערים אחרות כמו עכו וקריית מוצקין שהן לא צורכות מים, ומבחינת האוכלוסייה זוהי אותה אוכלוסייה, בטוח שתצרוכת המים באילת או בבית שאן היא יותר גדולה מערים אחרות.

אלי לנקרי: נכון, הנה אנחנו מראים את זה גם ללא התיירות.

אלי לנקרי: אתה צודק - בגלל תנאי האקלים באילת הצריכה היא הרבה יותר גבוהה.

אלי לנקרי: אבל, אנחנו מראים כאן את התוספת לתיירות – 40% צריכה של התיירות יותר ממגזר המגורים.

אלי לנקרי: במגזר המגורים יש 35% צריכה של מים, ומגזר המלונאות הוא יותר ממגזר המגורים.

אלי לנקרי: אני חוזר ומדגיש את מה שציינתי בהתחלה כדי לסבר את אוזניכם.

אלי לנקרי: משרד הפנים סופר לנו את ההכנסות מתיירות.

אלי לנקרי: אבל, את ההוצאה לתיירות משרד הפנים לא סופר לנו, זה לא נמצא שם.

אלי לנקרי: זו הבעיה בנוסחת גדיש מבחינתה של העיר אילת.

אלי לנקרי: השוונו גם לערי תיירות אחרות.

אלי לנקרי: אומרים שאולי יהיו השלכות רוחב.

אלי לנקרי: אבל, זה מלמד שלא יהיו השלכות רוחב, ואם הן יהיו אז הן מינוריות.

אלי לנקרי: כי אתם יכולים לראשות שבתיירות 40% מצריכת המים, למשל באילת, הולכת לבתי המלון.

אלי לנקרי: העיר השנייה אחריה היא טבריה עם 13%, והעיר השלישית בכלל עם 3% או קרוב ל-4% - אשקלון.

אלי לנקרי: ירושלים – 3%.

אלי לנקרי: כלומר, אתם רואים את הפער הענק הזה שנובע מהתיירות באילת.

אלי לנקרי: הדברים האלה הם דוגמאות שלא נספרות לנו במשרד הפנים.

אלי לנקרי: פינוי אשפה – אנחנו מוציאים 6,300 מיליון לתיירות.

אלי לנקרי: על ניקיון אנחנו מוציאים 3,400 מיליון לתיירות, גינון ומים באזור התיירות – 6 מיליון, וכו', וכו'.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, כשמדברים על ההוצאות המיוחדות - וגם כאן יש לזה דלתא עצומה על פני כל רשות אחרת שנובעת מהריחוק הגיאוגראפי ומתנאי האקלים ומגודל השוק - אתם רואים, למשל, שהוצאות לחשמל באילת הן גבוהות ב-63% מהממוצע כשמסתכלים על רשויות דומות.

אלי לנקרי: אותו הדבר מים לגינון - אדוני היושב ראש, לזה התייחסת.

אלי לנקרי: זה בגלל תנאי האקלים.

דוד אזולאי: גם חשמל הוא אינדיקציה.

אלי לנקרי: גם חשמל הוא אינדיקציה.

אלי לנקרי: אנחנו מוציאים בבתי הספר שלנו פי שניים מהממוצע הארצי לחשמל, ואותו הדבר מים וגינון, בגלל שאנחנו משקים כל השנה שלא כמו רשויות אחרות.

אלי לנקרי: למעשה, אנחנו גבוהים ב-137% מהממוצע הארצי.

אלי לנקרי: כמובן שרק לנו יש הוצאה לטיסות של 2,600 מיליון.

אלי לנקרי: אנחנו מורידים מורים ופסיכולוגים ועובדים סוציאליים ועובדי עירייה, וכל מה שקשור לזה.

אלי לנקרי: כמובן שלעיריות אחרות אין את ההוצאה הזאת.

אלי לנקרי: איגוד ערים לכבאות – אנחנו מוציאים 6 מיליון שקל לאיגוד ערים לכבאות, כשרשות דומה לשלנו מוציאה 2 מיליון שקל.

אלי לנקרי: שוב, בגלל אותם מאפיינים של אילת.

אלי לנקרי: זה פי 3 - 210% אחוז יותר.

אלי לנקרי: לדוגמה, החזקת קבוצת ספורט של ילדים באילת עולה 120 אלף שקל, לעומת 60 אלף שקל בכל מקום אחר בארץ בגלל הנסיעות.

אלי לנקרי: חברים, סליחה שאני אומר את זה, זה עובר כחוט השני בכל סעיפי ההוצאה של העירייה, אם זה ריבוד כבישים, ואם זה כל סעיף הוצאה.

אלי לנקרי: הבאתי לפה רק דוגמאות נבחרות להראות איך משפיעה אותה מיוחדות של אילת על ההוצאות.

דוד אזולאי: אפרופו, ריבוד כבישים.

דוד אזולאי: נניח שאני מוציא מכרז באילת לכביש של 2 ק"מ לעומת כביש במרכז הארץ של 2 ק"מ.

דוד אזולאי: האם העלויות הן יותר גבוהות?

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, 30% יותר.

אלי לנקרי: צריך להביא את האספלט מהמקום הכי קרוב, מבאר שבע.

דוד אזולאי: מה שאתה אומר הוא בדוק?

אלי לנקרי: מאה אחוז, אדוני - בדוק.

אלי לנקרי: ניתן לבדוק את כל הנתונים, ואני חושב שהמשרד גם בדק אותם.

אלי לנקרי: מכל מקום, אנחנו נשמע.

אלי לנקרי: תראו איך אילת יוצאת דופן.

אלי לנקרי: אגב, אילת היא בין 20 או 20 ומשהו רשויות שלא מקבלות מענקי איזון.

אלי לנקרי: כל הרשויות שלא מקבלות מענקי איזון עונות לפחות לאחד משלושת הקריטריונים הבאים, ורובן עונות לשלושת הקריטריונים האלה.

אלי לנקרי: זה כמובן לא מקרי.

אלי לנקרי: אילת לא עונה כמובן לשלושת הקריטריונים האלה.

אלי לנקרי: כשמדברים על הרשויות שלא מקבלות מענקי איזון אז בדרך כלל המיקום הגיאוגראפי שלהן הוא במרכז הארץ, ואנחנו הרשות הפריפריאלית ביותר במדינה.

אלי לנקרי: המדד הפריפריאלי, שרק לאחרונה מדובר בו, מציב אותנו במקום ראשון במדינה – אשכול 1, דירוג 1 במדינה.

אלי לנקרי: אנחנו כמובן לא עונים על העניין הזה שאנחנו במרכז הארץ.

אלי לנקרי: אני מביא את העניין הזה כדי להראות את השוני.

אלי לנקרי: בדרך כלל גם האוכלוסייה שלהן מונה מעל 70 אלף נפש.

אלי לנקרי: יש מספר רשויות קטן ומבודד שהאוכלוסייה שלהן היא מתחת ל-70 אלף נפש, אבל כמובן אז הוא במרכז הארץ, או שהדירוג הסוציו-אקונומי שלו הוא 6 ומעלה.

אלי לנקרי: למעשה, אנחנו לא עונים לאף אחד משלושת הקריטריונים האלה, ואנחנו היחידים שלא עונים לקריטריונים האלה, ולא מקבלים מענקי איזון.

דוד אזולאי: מה ההסבר לפער בין רישום האוכלוסייה במינהל האוכלוסין לבין הלמ"ס?

אלי לנקרי: אני לא יודע להסביר את זה במדויק.

אלי לנקרי: אבל, אני יודע שהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לא עורכת באופן קבוע את הסקרים שלה, ויש פערים של לוחות זמנים, קודם כל.

אלי לנקרי: יש גם פערים בשיטת הספירה.

אלי לנקרי: במשרד הפנים סופרים כל מי שנרשם בעיר, בלמ"ס זה מדגם.

דוד אזולאי: חוץ מהתיירים שזה הסיפור החיובי של אילת והוא עומד בפני עצמו, יש הרי באילת שתי אוכלוסיות והשאלה היא האם הן נלקחות בחשבון?

דוד אזולאי: אוכלוסייה אחת היא אוכלוסיית המהגרים השונים.

אלי לנקרי: מזה נובע הפער הגדול, אדוני.

דוד אזולאי: לא, מהגרים שמגיעים מכל רחבי הארץ לאילת, וכל אחד וסיבותיו עימו.

דוד אזולאי: האוכלוסייה השנייה היא אוכלוסיית העובדים הזרים והם בכלל לא רשומים בשום מקום.

דוד אזולאי: לא מזמן ביקרנו בערד.

אלי לנקרי: הם מעמיסים קשות גם על התשתיות, גם על הרווחה, גם על החינוך.

דוד אזולאי: ביקרנו בערד וראינו את המצוקה הקשה של הרשות המקומית שם.

דוד אזולאי: האם מישהו לוקח את הדברים האלה פה בחשבון?

דוד אזולאי: האם מישהו חישב את זה?

אלי לנקרי: לא סופרים את זה במספר התושבים, אם זו השאלה.

חמד עמאר: כמה עובדים זרים יש באילת?

דוד אזולאי: מאיפה הוא יודע?

דוד אזולאי: יש לו הערכה, הוא לא יודע.

אלי לנקרי: קודם כל, יש עכשיו 3,500 סודנים באילת.

דוד אזולאי: 3,500 סודנים עליהם אתה יודע.

אלי לנקרי: זה מה שאני יודע, כן.

אלי לנקרי: יכול להיות שיש יותר.

דוד אזולאי: בטוח שיש יותר.

אלי לנקרי: וזה הולך וגדל, וזה לא נרשם בשום מקום – לא במשרד הפנים, ולא בשום מקום.

דוד אזולאי: האם גורם ממשלתי כלשהו העביר לכם איזשהו תקציב לטובת הנושא הזה של אותם סודנים שהם מוכרים?

אלי לנקרי: אדוני, שום דבר.

חמד עמאר: אותו הדבר כמו בערד, וכמו בכל מקום אחר.

אלי לנקרי: פה אתם יכולים לראות את ההבדל הענק באיגוד ערים לכבאות.

אלי לנקרי: אדוני, סיימתי.

דוד אזולאי: באיגוד ערים לכבאות, אלו רשויות נסמכות?

דוד אזולאי: האם רק אילת?

אלי לנקרי: אנחנו לבד, זו הבעיה הגדולה.

אלי לנקרי: אילת-אילות זה 9% אילות.

אלי לנקרי: אנחנו 91%.

דוד אזולאי: האם הם מעבירים את החלק שלהם?

אלי לנקרי: כן, אבל זה בטל בשישים.

רני פינצי: החלוקה היא על פי מספר תושבים כנהוג בכל הארץ.

רני פינצי: מעבר לכך, בגלל הייחודיות של אילת משרד הפנים מעביר באופן מיוחד לאילת תוספת ממענק השר על איגוד ערים לכבאות.

אלי לנקרי: נכון, זה נקבע לפני שלוש שנים, וזה הדבר היחיד.

דוד אזולאי: אתה מדבר על רזרבת שר שהם מקבלים כתוספת?

דוד אזולאי: בסדר, אבל כולם מקבלים.

רני פינצי: יש להם העדפות.

יונתן בר סימן טוב: יש גם תקצוב כפול לכבאים, לא?

יונתן בר סימן טוב: אם אני לא טועה, נציבות הכבאות מעבירה לאיגוד באילת יותר.

יונתן בר סימן טוב: למיטב ידיעתי, נציבות הכבאות ומשרד הפנים מעבירים לאיגוד הכבאות באילת סכום גדול יותר ממה שהם מעבירים.

יונתן בר סימן טוב: יש איזשהו תקצוב כפול של כבאים, והמשמעות היא שבעצם בגלל שמשרד הפנים מעביר יותר אז הרשות צריכה להעביר קצת פחות.

דוד אזולאי: ביקרנו בזמנו באיגוד ערים לכבאות באילת ושמענו דווקא בדיוק הפוך – שאין שום תוספת תקציבית.

דוד אזולאי: אני אשמח מאוד לשמוע מכם.

דוד אזולאי: רני, אם יש לך את הנתון הזה נשמח לשמוע.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, אבל זה גם לא משנה את הנתון של - - -

דוד אזולאי: לא, בלי שום קשר.

דוד אזולאי: זה כסף קטן.

דוד אזולאי: אבל, אם דברים נאמרים צריך שיהיה להם כיסוי.

דוד אזולאי: אם זה נכון, צריך לדעת.

דוד אזולאי: אמר פה רני פינצי שאחד הדברים שאתם כן מקבלים זה תוספת של מענק שר לטובת איגוד ערים לכבאות, ופה כן הייתי רוצה לשמוע יותר פרטים.

דוד אזולאי: אדוני, תודה רבה.

דוד אזולאי: רני, האם אתה רוצה להתייחס לעניין?

דוד אזולאי: נאמרו פה כמה דברים ואני אמקד אותם.

דוד אזולאי: ראשית, אנחנו מכירים את כל נושא המיקום הגיאוגראפי של העיר אילת עם כל בעיות האקלים.

דוד אזולאי: שנית, נושא המהגרים.

דוד אזולאי: כמובן נושא התיירים, ואנחנו שומעים על סדר גודל של 2,5 מיליון תיירים שמגיעים לאילת שבוודאי הם עול על צווארה של אילת.

דוד אזולאי: זהו אומנם עול חיובי, ואף אחד לא מתלונן שהוא לא מקבל.

דוד אזולאי: אבל, מה היו השיקולים, מעבר לנוסחה היבשה, כשהורידו ב-2009 את מענקי איזון לעיר אילת?

דוד אזולאי: הדבר הזה לא נשמע סביר.

רני פינצי: בואו נפריד בין שני דברים.

רני פינצי: השינויים במעבר מנוסחת סווארי לנוסחת גדיש נעשו בגלל שינוי הנוסחה.

רני פינצי: ההכרה בהוצאה נורמטיבית בהכנסה הפוטנציאלית היה מעבר מאוד גדול מהמגזר היהודי למגזר הערבי, מרשויות גדולות לרשויות קטנות.

רני פינצי: זה היה שינוי שנערך לכול.

רני פינצי: זאת אומרת, זה היה פריש מיש בערך בכל חלוקת הכספים של מענקי האיזון.

רני פינצי: כלומר, להשוות את אותו טיעון שאילת מעלה היום שבסווארי הם קיבלו יותר, ובגדיש הם מקבלים פחות, או לא מקבלים בכלל – יכולות לבוא ולהציג פה עוד עשרות רשויות במדינת ישראל, כמו שעשרות אחרות יכולות להגיד בדיוק ההיפך.

רני פינצי: נוסיף לזה שגם מענק האיזון, המענק עצמו, לא המודל, הלך ופחת לאורך השנים אז זה מגביר ומעצים את התופעה.

רני פינצי: אבל, לא זו הבעיה.

רני פינצי: אני חושב שההשוואה לעבר היא בסדר בתור נקודת ציון, היא לא משנה את הנתונים.

רני פינצי: הקצאת מענק איזון נעשית על פי נוסחה אחידה ושוויוניות לכלל הארץ.

רני פינצי: זו נוסחה שאושרה בממשלה.

רני פינצי: אלי לנקרי הציג פה את העקרונות הבסיסיים שלה.

רני פינצי: על פי הנוסחה הזאת אילת היא נטולת מענק.

רני פינצי: היא נטולת מענק כי ההכנסה הפוטנציאלית שלה גבוהה בהרבה מההוצאה הנורמטיבית המוכרת לה.

רני פינצי: לא ניתן בנוסחה אחידה ושוויונית לקחת ולהתאים אותה, לתפור אותה למידותיה של אילת, כמו שלא ניתן לתפור אותה למידותיה של כל עיר אחרת, ולכל רשות יש את הייחודיות שלה.

חמד עמאר: כמה ערים כמו אילת יש לנו בארץ?

חמד עמאר: אפילו קריית שמונה לא.

רני פינצי: כמו שאמרתי, לכל עיר יש את הייחודיות שלה, את הייחוד.

דוד אזולאי: רני, מה ששואל חבר הכנסת עמר זה האם אתה יכול להצביע על עוד עיר אחת במדינת ישראל שקיבלה מענקי איזון, וכתוצאה משינוי הנוסחה היא לא מקבלת היום בכלל?

רני פינצי: כן, יש הרבה כאלה שבמעבר מסווארי לגדיש הפכו להיות נטולות מענק.

רני פינצי: להבדיל ממה שאמר מר לנקרי, יש היום 50 רשויות נטולות מענק.

רני פינצי: זאת אומרת, אנחנו מדברים על חמישית מה-20% מה- - -

דוד אזולאי: כמה מתוכן היו מקבלי מענק, ובעקבות שינוי הנוסחה הן לא?

רני פינצי: אין לי את הנתון מול עיניי, אבל היו שינויים מהותיים בנוסחה.

דוד אזולאי: אבל, אני מניח שבנתונים - - -

רני פינצי: אבל, זה לא העניין, אדוני היושב ראש.

רני פינצי: לעיריית אילת יש נתונים ייחודים, ואנחנו מכירים אותם.

רני פינצי: בנקודות מסוימות, בפינות אומנם קטנות, משרד הפנים מסייע לאילת.

רני פינצי: אי אפשר לקחת את מודל גדיש ולתפור אותו למידותיה של אילת, או לתפור אותם למידותיה של כל רשות ורשות, כי חובה עלינו לחלק את התקציב לפי קריטריונים שוויוניים אחידים.

רני פינצי: הפתרון ככל שיוחלט עליו, או ככל שתרצה הכנסת לקדם, זה לתת מענה ייחודי לעיריית אילת.

רני פינצי: אני אוסיף ואציין שהיום המענק מחולק על פי נוסחת גדיש.

רני פינצי: אבל, לפני כשנה, שנה וחצי, הקים שר הפנים דרך החלטת ממשלה, ועדה חדשה שצריכה לבחון את מענק האיזון.

רני פינצי: הוועדה בראשותו של יעקב שיינין, והיא עוד לא הגישה את המלצותיה.

רני פינצי: אבל, כחבר בוועדה אני מדליף שלגבי ערי תיירות, ערים שהן מושפעות, שאכן צריך להוסיף להן בין 80 ל-90 אלף תושבים כיוממים, נעשה איזשהו חישוב מיוחד, ניתן איזה פרמטר מיוחד.

רני פינצי: צריך גם לזכור שאותם תיירים לא צורכים את כל השירותים העירוניים כתושבים רגילים.

רני פינצי: הם לא צורכים שירותי חינוך, הם לא צורכים שירותי רווחה.

רני פינצי: זאת אומרת, ההשקעה של העירייה בהם היא יותר נמוכה.

רני פינצי: הדוגמה שניתנה פה על המים אפשר לסתור אותה בצורה זו או אחרת.

רני פינצי: כשעירייה מנוהלת היטב, ותאגיד מים מנוהל היטב, ותאגיד מי נטפים מנוהל כך, ככל שצורכים יותר מים - - -

אלי לנקרי: דיברתי על ההוצאה לגינון ציבורי שהעירייה משלמת.

רני פינצי: לא, אתה נתת שם את הדוגמה של 12 מיליון קוב.

אלי לנקרי: לא, 6 מיליון זה רק מה שעיריית אילת מוציאה לגינון ב- - -

רני פינצי: זה אני יודע.

רני פינצי: אבל, בנתון לפני כן דיברת על 12 מיליון קוב של כל צריכת המים של אילת.

דוד אזולאי: הוא השווה את זה לעיר רמת גן.

רני פינצי: זאת סתם נקודה קטנה.

רני פינצי: ככל שצורכים יותר מים, לתאגיד זה יותר מים.

רני פינצי: מי שמוכר את המים עושה כנראה יותר רווח.

רני פינצי: אבל, באמת אנחנו לא רוצים להיכנס לזה.

רני פינצי: אני מסכם את דבריי.

רני פינצי: משרד הפנים מכיר בייחודיות של אילת.

רני פינצי: במקומות שניתן לו, או יש באפשרותו, הוא מסייע לעיר.

רני פינצי: ניתנה הדוגמה של הכבאות – רזרבת שר.

רני פינצי: יש עוד פינות אלו ואחרות, קטנות אומנם, שהמשרד מסייע.

רני פינצי: אדוני מכיר את תקציב משרד הפנים והבעיות המרובות שקיימות בו.

רני פינצי: ככל שיוחלט בסופו של יום לתת סיוע ייחודי, נברך על כך.

רני פינצי: אין אפשרות לקחת את מודל גדיש בעת הזאת ולהתאים אותו למידותיה של אילת.

רני פינצי: זה יפגום בשוויוניות הכללית.

רני פינצי: למרות שמר לנקרי ניסה להמעיט בערכן של השפעות הצעד, השפעות הצעד הן גדולות, ולכן עמדתנו היא לא לשנות את מענק האיזון, אלא להתייחס לייחודיות של העיר אילת כמשהו ייחודי ומיוחד.

דוד אזולאי: אני אומר לכם ששווה ללכת וללמוד ממה שנעשה בעקבה משום שזה פשוט מהפיכת עולם.

דוד אזולאי: מה לעשות שאנחנו מדינה דמוקרטית, אנחנו עדיין לא ממלכה.

דוד אזולאי: אבל, למרות הכול, צריך לחשוב מה עושים בעניין, ואולי הדברים לא צריכים להיאמר לכם, אלא למקבלי ההחלטות בדרגים יותר גבוהים.

דוד אזולאי: זה עניין של זמן שאילת תחדל מלהיות עיר תיירות.

דוד אזולאי: בסופו של דבר, גם אתה וגם אני כשאנחנו יוצאים לנופש אנחנו עושים קלקולציה פשוטה כמה הנופש יעלה לנו בסוף, בתוצאה, ואנחנו הולכים למקום שהוא יותר זול.

דוד אזולאי: אני שם את הדברים על השולחן.

דוד אזולאי: המרחק בין עקבה לאילת הוא לא גדול, פחות מקילומטר, שני קילומטר.

דוד אזולאי: הציבור שמגיע לעקבה מקבל שם שפע בעלויות של 50% לעומת מה שמקבלים באילת.

דוד אזולאי: אני אומר שצריכים לשנות פה תפיסה.

רני פינצי: אדוני היושב ראש, לית מאן דפליג שצריך לסייע לאילת.

רני פינצי: זו גם עמדתנו.

רני פינצי: השאלה היא, האם עושים את זה דרך מענק האיזון, או דרך מענק מיוחד ייעודי לעיריית אילת?

רני פינצי: אין ספק שצריך להגביר את האטרקטיביות שלה, ולהגביר את התחרותיות שלה מול עקבה שהשקיעו בה מיליארד דולר בחמש השנים האחרונות, אם אני זוכר.

קריאה: 18 מיליארד.

רני פינצי: 18 מיליארד.

רני פינצי: השקיעו בה סכום ניכר, והיא שינתה את פניה לחלוטין.

דוד אזולאי: צריך ללמוד איך מתנהלת שם צורת קבלת ההחלטות.

דוד אזולאי: זה משהו מדהים.

דוד אזולאי: לשמחתנו, לנו יש את הדמוקרטיה שלנו.

דוד אזולאי: ככה אנחנו מתנהלים, ואין מה לעשות.

דוד אזולאי: אנחנו לא עמאן, ולא עקבה.

דוד אזולאי: קטונתי מלהציע בנושאים האלה, אבל אני חושב שמדינת ישראל צריכה לקחת את הנושא הזה ברצינות רבה.

דוד אזולאי: היום מציינת הכנסת את יום אילת, ואני חושב שמפה צריכה לצאת קריאה היום לממשלת ישראל לתת יותר משאבים לעיר אילת על מנת לפתח את התיירות, ולהפוך אותה מעיר תחרותית לעקבה לעיר מועדפת על פני עקבה.

דוד אזולאי: נדמה לי שאין עוד עיר במדינת ישראל שקולטת כל כך הרבה תיירות מכל קצוות העולם כמו העיר אילת.

אלי לנקרי: אין.

חמד עמאר: יש את ירושלים.

דוד אזולאי: ירושלים היא לא בסדר גודל של 2,5 מיליון תיירים.

דוד אזולאי: גם בירושלים וגם בערים אחרות עדיין לא מגיעים לסדר גודל של 2,5 מיליון תיירים.

חמד עמאר: תיירים שבאים לסיור ליום, לא לשהייה.

אלי לנקרי: לא, לא.

אלי לנקרי: במספרים גם בלינות באופן מוחלט, וגם במספר מבקרים, באילת יש יותר.

אלי לנקרי: בירושלים יש גם פחות חדרי מלון מאשר באילת.

אלי לנקרי: יש כמעט חצי כמות מאשר באילת.

אלי לנקרי: באילת יש 12,000, ואם זכרוני אינו מטעה אותי בירושלים יש קרוב ל-7,000 חדרי מלון.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, האם אני יכול להעיר לדברים שנשמעו?

דוד אזולאי: אני מציע שתעיר לאחר שנשמע את נציג האוצר.

דוד אזולאי: אדוני, בבקשה.

יונתן בר סימן טוב: גם לדעתנו הכלי של מענקי האיזון הוא לא הכלי הנכון לעזור לעיריית אילת.

יונתן בר סימן טוב: רני הסביר פה באריכות על הבעייתיות של השימוש בכלי הזה.

יונתן בר סימן טוב: חשוב גם להזכיר שגם משרד האוצר מכיר באמת בייחודיות מסוימת שיש לעיר אילת.

יונתן בר סימן טוב: יש איזה תוכנית סיוע שמרכז אצלנו צוות תיירות באגף שמנסה לראות איך אפשר לעזור לעיריית אילת בכל מיני כיוונים.

דוד אזולאי: איפה מתגבשת התוכנית הזאת?

דוד אזולאי: האם במשרד האוצר?

יונתן בר סימן טוב: זה לא רק משרד האוצר, אבל יש שם כל מיני דברים.

יונתן בר סימן טוב: אני מבין שהעירייה בטח מכירה חלק מהדברים.

יונתן בר סימן טוב: יש שם דברים של הזזת נמל התעופה לתמנע, פינוי קרקעות.

יונתן בר סימן טוב: אני יכול להגיד שאצלנו זוהי תוכנית שאנחנו משקיעים בה הרבה מחשבה, והרבה מאמצעים.

יונתן בר סימן טוב: היא אמורה באמת לפנות הרבה קרקעות.

אלי לנקרי: אנחנו מאוד מעריכים את זה.

אלי לנקרי: זה משהו שאנחנו מובילים באמת יחד עם משרד האוצר ומשרד התיירות.

אלי לנקרי: אבל, זה לא קשור להוצאה של העירייה השוטפת.

אלי לנקרי: זה נכון, מדובר בהשקעות בתשתיות, ובין היתר, גם בתשתיות תיירותיות.

אלי לנקרי: זה לא משנה את ההוצאה השוטפת של העירייה, ולא משפיע עליה כהוא זה – לא לכאן, ולא לכאן.

אלי לנקרי: אפרופו ההשקעות בתשתיות תחבורתיות - - -

יונתן בר סימן טוב: בטווח הארוך אין ספק שהכלי הזה ישפר גם את המצב של הרשות.

אלי לנקרי: בזה אני מסכים איתך.

אסי בן חמו: יש תוספת הוצאה כי אנחנו גם משתתפים בתשתיות האלה.

יונתן בר סימן טוב: בגדול, אלו הנושאים.

דוד אזולאי: רבותי, אני מקבל את גישת משרד הפנים שאומרת שאי אפשר דרך שינוי הנוסחה של מענקי האיזון לעזור לאילת, וזה נכון.

דוד אזולאי: כי בסופו של דבר, ברגע שאתה שומע נוסחה לאילת תמיד יהיה התורן שיעתור לבג"ץ, ויטען לאי שוויון.

דוד אזולאי: תמיד יהיו תשובות – לא חשוב.

דוד אזולאי: אבל, זאת סיבה, ואני מבין פה את גישת משרד הפנים.

דוד אזולאי: אבל, יחד עם זאת, אי אפשר להיתלות בדבר הזה, ולהגיד שבגלל שייווצר חוסר שוויון במענקי האיזון לרשויות אחרות, צריך להשאיר את המצב הקיים.

דוד אזולאי: אני חושב שאחד הדברים שאנחנו חייבים להמליץ מכאן למשרדי הממשלה, או בכלל לממשלה, הוא לעשות איזושהי תוכנית ייחודית לעיר אילת כדי לסייע לה לגבי ההוצאה השוטפת, אחרת, רבותי, העיר לא תוכל לעמוד בזה.

דוד אזולאי: הזכרנו פה כמה נושאים.

דוד אזולאי: למשל, אותם מהגרים שמגיעים מהגבול הדרומי, או תנועה של אנשים מתוך הארץ שמגיעים לאילת.

דוד אזולאי: תוסיף לזה עוד 2,5 מיליון תיירים, וכן את הריחוק הגיאוגראפי ואת המצב האקלימי.

דוד אזולאי: רבותי, אני לא מאמין שישנה עוד עיר אחת במדינת ישראל עם התנאים האלה.

דוד אזולאי: אם מישהו יודע על עיר כזאת שיקום ויגיד.

דוד אזולאי: אני לא מכיר עיר כזאת.

דוד אזולאי: לכן, אי אפשר להשאיר את המצב כך.

דוד אזולאי: אני חושב שצריכה לצאת מפה קריאה על כך שממשלת ישראל צריכה לקבל החלטה מיוחדת בעניין אילת שמגדילה את התקציב שלה להוצאה השוטפת, ובכך אולי לענות על חלק מהדרישה.

דוד אזולאי: אם לא לשנות את נוסחת גדיש, להגדיל את התקציב של העיר אילת.

יונתן בר סימן טוב: גם פה צפויות השלכות רוחב לרשויות נוספות.

דוד אזולאי: אני לא מאמין שיש עוד עיר במדינת ישראל עם אותם נתונים של העיר אילת.

דוד אזולאי: בוא תגיד לי, אולי אנחנו לא יודעים, אולי אנחנו טועים.

דוד אזולאי: אדרבה, תשכיל אותנו בקטע הזה.

דוד אזולאי: אין עוד עיר כמו העיר אילת שנותנת שירות ל-2,5 מיליון תושבים שמגיעים לעיר.

דוד אזולאי: אין עוד עיר שנמצאת בכזה ריחוק גיאוגראפי, אין עוד עיר שקולטת כל כך הרבה אנשים שהם לא תושבי העיר גם מהמדינה וגם מחוץ לגבולות המדינה.

יונתן בר סימן טוב: למרות שגם לעניין זה אפשר לומר שגם בעבר נעשתה בדיקה באמת מעמיקה, והתייחסו גם לפרמטרים האלה - לא רק של התושבים, אלא גם התוספות של האוכלוסייה שמגיעה מבחוץ.

יונתן בר סימן טוב: וגם כאשר מחשבים את זה בתוך הנוסחה, הבדיקה שנעשתה הראתה שעדיין המודל של עיריית אילת הוא מודל שלילי.

דוד אזולאי: קח לדוגמה את מה שהזכיר כאן מר לנקרי, את נושא הסודנים שמגיעים.

דוד אזולאי: הוא מדבר איתך על 3,500, וזה המספר שהוא יודע.

דוד אזולאי: מה העיר אילת קיבלה בתמורה לאותה אוכלוסייה?

יונתן בר סימן טוב: שוב, מה שאני אומר הוא שמהבדיקה שנעשתה בעבר, מהנתונים רואים שאין - - - צריך להבין, היום איך שנוסחת גדיש עובדת, בודקים הכנסה נורמטיבית, הוצאה נורמטיבית.

יונתן בר סימן טוב: מהבחינה הזאת לעיריית אילת יש משהו כמו 60 מיליון שקל, והמודל שלה שלילי.

יונתן בר סימן טוב: לזיכרוני, לשנת 2010 זה מגיע כבר ל-60.

קריאה: לא.

יונתן בר סימן טוב: צריך להבין שרשויות שהן במענק שלילי לא לוקחים להן את המענק, זה בעצם עודף שנכנס לרשות.

דוד אזולאי: אתה מבין, אתה עוד צריך להחזיר כסף.

יונתן בר סימן טוב: לא אמרתי את זה.

אלי לנקרי: זה כאילו כל מה שאמרתי כאן, לא אמרתי שום דבר.

אלי לנקרי: אדוני, זה לא נמצא בשום אופן בשום מקום.

יונתן בר סימן טוב: התייחסתי גם לנקודה הזאת.

יונתן בר סימן טוב: מצד אחד, אנחנו מדברים על עודף תקציבי של 60 מיליון בערך.

יונתן בר סימן טוב: אתם אומרים שהעודף הזה זה עודף שהוא כזה גדול שגם כאשר לוקחים את הפרמטרים הנוספים, ונעשתה בדיקה כזאת בעבר, אפשר לראות שעדיין המודל שלילי.

אלי לנקרי: לא נעשתה.

אלי לנקרי: לא נעשתה, והמודל לא יהיה שלילי, המודל יהיה חיובי בגדול.

אלי לנקרי: אפשר להציג מה שאמרה רפרנטית שלך באוצר.

אלי לנקרי: היא כנראה היתה לפניך.

אלי לנקרי: היא עשתה עבודה.

אלי לנקרי: תקרא את מה שהיא כתבה, אדוני היושב ראש.

אלי לנקרי: רפרנטית של משרד הפנים באוצר שעשתה בדיקה אומרת בדיוק הפוך ממה שאמרת עכשיו, בדיוק הפוך.

אלי לנקרי: היא אומרת: קראתי בעיון את הצעתך.

אלי לנקרי: זו הצעה שאני כתבתי לבקשתם.

אלי לנקרי: אגב, אני חידשתי אותה ושלחתי אותה שוב גם למשרד הפנים.

אלי לנקרי: שים לב למכתב שהיא כותבת אליי, היא כותבת בדיוק הפוך ממה שאמרת עכשיו – שמה שאני אומר נכון, אלא מה?

אלי לנקרי: תלכו למשרד הפנים.

אלי לנקרי: הם שולחים אותנו למשרד הפנים, משרד הפנים שולח אותנו לאוצר.

דוד אזולאי: ידידי, מי ששולח אותך למשרד הפנים מטעה אותך.

דוד אזולאי: למשרד הפנים אין מאיפה לתת.

דוד אזולאי: הוא יכול להעניק לך רזרבת שר, עוד מיליון, עוד שניים.

דוד אזולאי: אבל, זה טיפה בים, וזה לא נותן לך פתרון, וזה לא עונה לבעיה שלך.

דוד אזולאי: צריך להיות פה טיפול מערכתי של כל משרדי הממשלה.

דוד אזולאי: זה אומר שממשלת ישראל היא הגורם שצריך לטפל בעניין הזה.

דוד אזולאי: משרד הפנים לבד לא מסוגל להרים את הפרויקט שנקרא אילת, כי מכל הבחינות אין לו את אפשרות, גם לא אפשרות תקציבית.

דוד אזולאי: אין לו שום יכולת לעשות את זה.

דוד אזולאי: הוא צינור לקבלת כסף ולהעברתו, פרט לעוד כמה הטבות שהוא יכול פה ושם.

דוד אזולאי: אבל, אתה יודע בדיוק שמדובר על אקמולים, ולא על תרופה רצינית שאמורה לתת מענה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, שמענו כאן את נציג האוצר, ושמענו על עודף של 60 מיליון שקל.

חמד עמאר: לא מזמן ביקרתי בעקבה, ואני אומר לך שעם הפיתוח שמתנהל בעקבה לא יהיה לנו את ה-60 מיליון שקל עודף.

חמד עמאר: 2,5 מיליון התיירים שיגיעו לאילת יעדיפו לנסוע עוד שני ק"מ ולהגיע לעקבה, כי שם גם יותר זול.

חמד עמאר: מתנהל היום בעקבה פיתוח שכמוהו לא ראיתי בהרבה מדינות בעולם.

חמד עמאר: זה לא רק החלטה של הממלכה, אלא זה החלטה של המזרח התיכון - ובכללן מדינות המפרץ - להשקיע בעיר הזאת המון כסף.

חמד עמאר: דיברת פה על 18 מיליארד דולר, ואני חושב שמדובר אפילו ביותר, כי ראינו את הפיתוח שנעשה שם, ולאן הם הולכים.

חמד עמאר: העיר אילת היא עיר תיירותית, ולכן יש לה הוצאות.

חמד עמאר: אם אין אפשרות שניקח את העיר אילת בנוסחה של מענקי האיזון, ישנה אפשרות של מענק מיוחד לעיר אילת שיינתן לה כל שנה.

חמד עמאר: צריך לקחת בחשבון גם את הריחוק של העיר אילת מהמרכז, וגם את זה שלעיר אילת מגיעה אוכלוסייה מיוחדת, וביניהן גם אוכלוסייה של 3,500 סודנים.

חמד עמאר: ביקרתי בעיר אילת יחד עם הוועדה למלחמה בסמים, וראינו את העובדים הזרים, ואת האוכלוסייה שמגיעה לעבוד שם שהיא גם אוכלוסייה חלשה שצריך לתת לה שירות.

חמד עמאר: צריך להתחשב באוכלוסיית העיר אילת עצמה, ובהוצאות של העיר.

חמד עמאר: שום נוסחה לא תעזור כאן.

חמד עמאר: אנחנו חייבים ללכת על מענק מיוחד לעיר אילת בשביל לתמוך בתיירות, ושנמשיך להיות עם יתרון 60 מיליון שקל.

חמד עמאר: אם יהיו יותר אז זה יעזור לנו יותר.

חמד עמאר: ועל כן, אדוני היושב ראש, אני חושב שצריכה לצאת מפה קריאה למענק מיוחד לעיר אילת לתמיכה בתיירות, לתמיכה בעיר עצמה, ולתמיכה בעירייה.

חמד עמאר: תודה רבה.

דוד אזולאי: כשאתה אומר תמיכה מיוחדת, זה בוודאי לא יכול לבוא ממשרד הפנים.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: זו צריכה להיות החלטת ממשלה, החלטה של האוצר, לתמוך בעיר במענק מיוחד.

חמד עמאר: כמו מענק ירושלים לעיר ירושלים כעיר בירה, צריך ללכת על מענק מיוחד לעיר אילת עם הייחודיות של העיר אילת.

חמד עמאר: למשרד הפנים אין את הכסף הזה לבוא ולתמוך – אנחנו יודעים.

חמד עמאר: אנחנו נמצאים בוועדת הפנים ואנחנו יודעים שלמשרד הפנים אין את היכולת לעשות זאת.

יונתן בר סימן טוב: אומנם ירושלים מקבלת מענק בירה.

יונתן בר סימן טוב: אבל, כמו שאמרתי קודם, ואפילו רני גם אמר את זה קודם, לכל עיר יש את הייחודיות שלה.

יונתן בר סימן טוב: היום אנחנו מדברים על מענק מיוחד לעיר אילת, ומחר נדבר על מענק מיוחד לעיר באר-שבע בירת נגב.

חמד עמאר: אין לנו הרבה ערים שרחוקות ארבע שעות וחצי מהמרכז, יש לנו רק את העיר אילת.

דוד אזולאי: עובדה שלירושלים יש מענק בירה, ואני מניח שמי שקבע את המענק הזה היו לו מספיק סיבות למה המענק הזה צריך להיות.

דוד אזולאי: אנשי המקצוע ישבו, והם קבעו את זה.

דוד אזולאי: זה התקבל, וזה מיושם הלכה למעשה.

יונתן בר סימן טוב: נכון, ירושלים היא מקרה חריג ביותר – מענק שקיים כבר כמה שנים.

יונתן בר סימן טוב: צריך להבין שאם יחילו מענק גם על העיר אילת סביר להניח שזה לא ייגמר שם.

דוד אזולאי: בעין הקטנה שלי אני מסתכל, חושב ושואל איפה יש עוד במדינת ישראל עיר עם אותם נתונים כמו העיר אילת?

יונתן בר סימן טוב: אז ערים נוספים יגיעו, והן אולי לא יהיו עם הייחודיות של הפריפריאליות, אבל גם באר- שבע תמצא נתונים.

יונתן בר סימן טוב: גם באר-שבע לא מקבלת מענק איזון.

יונתן בר סימן טוב: יש כ-50 רשויות שלא מקבלות מענק איזון.

אלי לנקרי: בוא נשווה את המאפיינים המיוחדים שאתה מדבר עליהם, ונראה.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני חושב שזו צריכה להיות קריאה של ועדת הפנים.

אלי לנקרי: ברשותך, אדוני היושב ראש, אני רוצה להתייחס.

אלי לנקרי: פה נאמר שיש לעירייה עודף תקציבי של 60 מיליון שקל.

אלי לנקרי: אם יש לעירייה עודף תקציבי של 60 מיליון שקל איך זה שהיא בגירעון של 18 מיליון שקל?

אלי לנקרי: כלומר, שיש פה פושעים בעיריית אילת, וצריך לקחת אותם ולירות בהם.

אלי לנקרי: או לבוא ולפקוח את העיניים, ולראות נכוחה באמת מה קורה, כמו שמציע אדוני היושב ראש.

אלי לנקרי: בואו נראה, בואו תבדקו.

אלי לנקרי: אם אנחנו מבזבזים כסף, אם אנחנו רשלנים, תביאו ועדה קרואה.

אלי לנקרי: תפטרו את ראש העיר, אותי ואת כולם, וקדימה.

אלי לנקרי: אבל, אתם יודעים מה הנתונים מראים.

אלי לנקרי: אי אפשר להשוות את אילת לשום עיר אחת בארץ, כי מה שראיתים זה בדיוק מה שמבדיל את אילת מיתר הרשויות.

אלי לנקרי: אדוני היושב ראש, אני הצעתי דווקא לא לשנות את הנוסחה.

אלי לנקרי: הצעתי להשתמש במקדמים.

אלי לנקרי: אפילו ממשלת ישראל בבואה לקבוע אילו רשויות ייכנסו לאזורי עדיפות לאומית קבעה מדד חדש.

אלי לנקרי: היא קראה לו המדד המשולב.

אלי לנקרי: הוא מבוסס על המדד הפריפריאלי, ועל המדד הסוציו-אקונומי.

אלי לנקרי: המדד הפריפריאלי לוקח בחשבון את כל הנושא של מיוחדות אילת.

אלי לנקרי: המדד הפריפריאלי מתייחס לריחוק הגיאוגראפי, הוא מתייחס לגודל השוק.

אלי לנקרי: כשאתה לוקח את המדד הפריפריאלי, אילת מדורגת מספר אחד במדינה, רחוק מכל יתר הרשויות.

אלי לנקרי: לא תמצא שם קרוב.

אלי לנקרי: אגב, באר-שבע היא שש או שבע, אם אתה מדבר על באר-שבע.

אלי לנקרי: כשאתה לוקח את המדד המשולב שזה מכפלה פשוטה של המדד הסוציו-אקונומי והמדד הפריפריאלי אתה מקבל, שוב, שאילת היא במקום הראשון, ורחוק משאר המדדים, רחוק משאר הרשויות.

אלי לנקרי: אני הצעתי שיעשו שימוש במדד הזה, ואז יראו שמגיע לנו, ומגיע לנו הרבה כסף.

אלי לנקרי: רק במדד הזה, כמו שממשלת ישראל החליטה.

אלי לנקרי: ממשלת ישראל החליטה לעשות שימוש במדד המשולב, בואו נעשה שימוש במדד המשולב.

אלי לנקרי: אני שלחתי לאיתי רפרנט אילת במשרד הפנים שיושב כאן, ואני חושב שהוא ראה את העבודה.

אלי לנקרי: אני חושב הוא מסכים איתנו.

אלי לנקרי: אפשר לשאול אותו.

אלי לנקרי: לדעתי, הוא מסכים עם הניתוח שעשינו לגבי אילת כי זו האמת, אלו הנתונים האמיתיים.

דוד אזולאי: ידידי, אין פה ויכוח.

דוד אזולאי: גם נציג משרד הפנים, וגם נציג משרד האוצר מבינים שלעיר אילת יש את הייחודיות שלה.

דוד אזולאי: בצדק אומר נציג משרד האוצר שהחשש שלהם הוא שבכל פרמטר שייקבע עלולה לבוא רשות מקומית אחרת ולומר: גם אנחנו עונים על אותו פרמטר.

דוד אזולאי: זה החשש הגדול.

דוד אזולאי: כלומר, אם ישבו אנשי האוצר ואנשי משרד הפנים ויקבעו פרמטרים שהם באמת ייחודיים לאילת - ויש כאלה, אל תאמרו לי, רבותי, שאין, יש כאלה - - -

יונתן בר סימן טוב: זה לא רק עניין של פרמטרים.

יונתן בר סימן טוב: יהיה פה גם דיון על מה הם הפרמטרים.

יונתן בר סימן טוב: עיריית באר-שבע תטען, למשל, שהם לא רוצים רק משולב, והאם יש משקולת על הפריפריאליות?

דוד אזולאי: אני לא נכנס כרגע לפרטים.

דוד אזולאי: אבל, אנחנו חייבים לצאת מכאן עם מסקנה אחת – לאילת יש את הייחודיות שלה, וצריך לתת פתרון ומענה למצוקות שלה.

יונתן בר סימן טוב: נכון, גם משרד האוצר מכיר בייחודיות, ויש באמת תוכנית סיוע שאנחנו כן מקדמים אותה.

יונתן בר סימן טוב: אבל, אנחנו עכשיו אומרים שפעולה בצורה של מענק האיזון הוא לא כלי, ומענקים מיוחדים לעיר הם גם לא כלי.

יונתן בר סימן טוב: אנחנו מקדמים תוכנית סיוע אחרת שלפי תפיסתנו היא הכלי הנכון.

יפתח מזרחי: אבל, מתי היא תצא לפועל?

יפתח מזרחי: כשהתוכנית הזאת תצא לפועל תיקחו את מענקי האיזון.

דוד אזולאי: אני שומע על התוכנית הזאת הרבה זמן.

דוד אזולאי: השאלה שלי היא, האם מישהו יודע להעריך כמה זמן ייקח הדבר הזה?

דוד אזולאי: אם מדובר על שנה אז אפשר להגיד לאילתים: חבר'ה, שווה לכם לסבול, בואו תמתינו.

דוד אזולאי: אבל, אם מדובר על מהלך של עוד חמש-שבע שנים - - -

קריאות: 15.

דוד אזולאי: אני צנוע, אני מדבר על חמש-שבע שנים.

דוד אזולאי: אם כן, מה יעשו תושבי העיר הזאת?

דוד אזולאי: מה יעשו פרנסי העיר הזאת עד יישום אותה תוכנית שעליה כולם מדברים?

דוד אזולאי: בסדר, נכון – יהיה שדה תעופה במקום אחר, ויופשרו קרקעות, ותהיה עוד בנייה ועוד הכנסה, ורכבת וכו'.

דוד אזולאי: אבל, זה עדיין לא נותן את הפתרון המיידי שזקוקה לו העיר היום.

יונתן בר סימן טוב: להבנתי, לא מדובר פה בטווחי זמן של 15 שנה כמובן.

דוד אזולאי: אלא?

יונתן בר סימן טוב: אני יכול לבדוק מה הן ההערכות.

דוד אזולאי: תגיד לנו בערך פחות או יותר, זה לא מחייב אותך.

דוד אזולאי: אני מניח שאתה מכיר, תגיד לנו כדי שנוכל לדעת.

יונתן בר סימן טוב: אני לא מרכז את התוכנית אז אני לא יודע להגיד טווחי זמן, ולא יכול להתחייב על זה.

אלי לנקרי: לצערי מדברים על רכבת 40 שנה, והרכבת לא מגיעה וגם לא תגיע ב-20 השנים הקרובות.

אלי לנקרי: אני אומר את זה לצערי.

אלי לנקרי: אני מאוד מקווה שאני אתבדה.

אלי לנקרי: התוכניות הסטטוטוריות לשדה התעופה מוכנות כבר שש-שבע שנים.

אלי לנקרי: יש שתי החלטות ממשלה שקבעו שמעתיקים את שדה התעופה לאזור תמנע.

אלי לנקרי: כולם אומרים: כן, כן כן.

אלי לנקרי: אבל, זה לא קורה.

אלי לנקרי: גם אם ייכנסו עכשיו להליך הכי מהיר שבעולם, שדה התעופה במקרה הטוב יהיה בעוד שש-שבע שנים – במקרה הטוב.

אלי לנקרי: גם אם ייכנסו עכשיו מיידית, רכבת במקרה הטוב תהיה בעוד עשר שנים אם מחר בבוקר יחליטו שיוצאים לתוכנית הרכבת, כי ייקח שנה וחצי-שנתיים לסיים את התכנון שלה, כך שאנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.

פיני קבלו: הסינים הציעו איזה הצעה טובה.

פיני קבלו: האם על זה אתה מדבר?

אלי לנקרי: יש מלא הצעות.

אלי לנקרי: יש את ההצעה של הסינים, יש את ההצעה של הממשלה.

אלי לנקרי: בפועל, הדברים לא קורים.

אלי לנקרי: אנחנו מאוד מעריכים את הרצון הטוב.

אלי לנקרי: אנחנו מגלים שיש אמפטיה ענקית כלפי העיר אילת, וסימפטיה ענקית.

אלי לנקרי: אבל, זה לא עוזר לנו בפועל.

חמד עמאר: מה היה גובה מענק האיזון לפני?

אלי לנקרי: הוא היה בסביבות 7 – 8 מיליון שקל, או 6 מיליון בשנים של ועדת סווארי.

אלי לנקרי: אבל, בהתאמה זה היה צריך כמובן לגדול כי הנתונים היום הם נתונים שונים לגמרי.

אלי לנקרי: אגב, אני הצעתי את אותו מדד.

אלי לנקרי: איתי, אולי כדאי שתתייחס כי בדקת את זה.

איתי קורן: אני מאגף התקציבים במשרד הפנים.

איתי קורן: אני מכיר את העבודה של אלי.

איתי קורן: אני עברתי על כל מה שבטח הצגתם פה כשלא הייתי.

איתי קורן: קודם כל, אני רוצה להתייחס לנקודה אחרת.

איתי קורן: אני לא יודע אם רני דיבר על זה.

איתי קורן: אבל, עיריית אילת סיימה תוכנית הבראה בסוף 2007, ורק הכספים, כספי המענקים שקיבלו עיריית אילת זה קרוב ל-40 מיליון שקלים, אם אני זוכר נכון – המענקים לכיסוי גירעון.

איתי קורן: אם אתה עושה את החשבון הכלכלי שעיריית אילת כרגע נמצאת באיזשהו מצב שהיא מדרדרת, כי כל שנה אנחנו מדברים על גירעון שוטף של כמה מיליוני שקלים, בסופו של דבר, אני תמיד אומר - זה חוזר בדלת האחורית דרך כספי האוצר לתוכנית הבראה עתידית שעוד הפעם תבוא ותכסה עוד איזה 40 – 50 מיליון שקלים.

איתי קורן: זאת אומרת, איך שלא תסתכל על זה האוצר בסופו של דבר מביא את הכסף.

דוד אזולאי: למה כל שנה צריך להעביר 40 מיליון, במקום פעם אחת ולתמיד לעגן את זה בצורה תקציבית בספר התקציב שלהם ולרוץ עם זה?

איתי קורן: זו דעתי כרגע אם אתה מסתכל בהיבטים כלכליים נטו.

איתי קורן: לגבי המדד שאלי מדבר עליו – יש את המדד של מפת העדיפות הלאומית שמדבר על המדד המשולב שלוקח לא רק את המרחק, אלא לוקח גם את המצב הסוציו-אקונומי.

איתי קורן: אני ביקשתי מהמנכ"ל לעשות איזושהי עבודה רוחבית ולראות באמת מה קורה אם מחר בבוקר אנחנו מכניסים את הפרמטרים האלה בנוסחת מענק האיזון.

איתי קורן: אני יכול לתת את הנתונים מבחינה כלכלית, אבל אני לא יודע לבוא ולהגיד איך זה עובד מבחינה חוקית, אם צריך להעביר החלטת ממשלה בנושא הזה.

איתי קורן: זה אולי אתה יודע – האם צריך החלטת ממשלה כדי להוסיף את המקדמים האלה במענק האיזון, כי נוסחת גדיש בעצם עברה בהחלטת ממשלה.

איתי קורן: צריך לבדוק את זה.

איתי קורן: חלק אומרים כך, וחלק אומרים כך.

איתי קורן: אני באמת לא יודע לבדוק את זה כי אני לא יועץ משפטי לצורך העניין.

איתי קורן: השילוב הזה של המדד המשולב יכול להיות באמת פתרון לעיר אילת.

איתי קורן: כמו שאמרתי, צריך לבדוק את השלכות הרוחב.

איתי קורן: ידידי פה טוען שההשלכות הן זניחות.

איתי קורן: הסתכלתי וכאיזושהי הרצה מאוד שטחית זה פחות או יותר עושה שכל, יש היגיון במדד הזה.

איתי קורן: בכל מקרה, אנחנו נריץ את זה ונעביר.

איתי קורן: אחרי ההרצה של המודל הזה אנחנו נבדוק את זה, וכמובן נעדכן גם את ידידי פה.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: רבותי, ניגש לסיכום הדיון.

דוד אזולאי: אילת היא עיר השונה במהותה מערים אחרות בכך שהיא עיר מרוחקת מאוד מהמרכז.

דוד אזולאי: מזג האוויר בה חם מאוד במהלך חודשים רבים בשנה.

דוד אזולאי: זוהי עיר שיש בה מספר רב של תיירים שיש לספק להם שירותים שונים.

דוד אזולאי: ישנם בעיר שוהים שאינם אזרחים שגם בהם חובה לטפל כי יש להם צרכים מיוחדים שנית, הוועדה מחזקת את פרנסי העיר אילת במאבקם הצודק להגדלת תקציבי ההוצאה השוטפת לעיר.

דוד אזולאי: הוועדה פונה לראש הממשלה, ולמנכ"ל משרדו, ליזום דיון בממשלה כדי לתת מענה מערכתי לעיר אילת.

דוד אזולאי: הוועדה פונה למשרד האוצר ולמשרד הפנים למצוא את הדרך למענק מיוחד לעיר אילת, או להחזרת מענקי האיזון לעיר.

דוד אזולאי: אני חושב שבדברים האלה אנחנו פחות או יותר סיכמנו את הדיון.

דוד אזולאי: אני רוצה להודות לכם.

דוד אזולאי: אני בכל זאת פונה לפרנסי העיר אילת, אני חושב שצריכה להיות גם פנייה שלכם.

דוד אזולאי: השבוע במסגרת יום אילת בכנסת, מן הראוי שגם הממשלה בישיבתה הקרובה תקיים גם היא דיון על העיר אילת.

דוד אזולאי: אפשר לפנות למנכ"ל משרד ראש הממשלה, או למזכיר הממשלה, ולבקש מהם להכניס סעיף מיוחד.

דוד אזולאי: אולי זה ימנף את כל הנושא שהיה בכנסת.

דוד אזולאי: רבותי, אני מודה לכם.

דוד אזולאי: תודה רבה.