הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 21, 2010-03-08 09:30

יעקב כץ: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יעקב כץ: סיכמנו בפעם הקודמת, שהישיבה הזאת תעסוק בנושא שאותי מאוד מעניין, והוא פתיחת הקורסים לעבודה "רטובה".

יעקב כץ: לצערי הרב אני מבין שעדיין אין מועד לפתיחה, אני מבין כך כי לא התקשרו אלי להודיע מתי יפתח הקורס, אולי ם אתם אנשי בשורות היום.

יעקב כץ: נמצאים נוכחים איתנו היום נציגים מכל המגזרים.

יעקב כץ: בעקבות הישיבה הקודמת שהייתה פה, ביקשתי פגישה עם ראש הממשלה בנושא של ענף הבנייה.

יעקב כץ: אני מתרשם שהמצב בארץ מאוד מאוד חמור במיוחד נוכח עליית מחירי הדירות, ועם העובדה שגם שמי שמבקש היום לשכור דירה צריך לשלם סכומי עתק.

יעקב כץ: זה כמעט מצב בלתי אפשרי בעיקר לזוגות צעירים שמבקשים לגור במקומות המרכזיים ואולי גם באזורי הפריפריה.

יעקב כץ: מתפקידנו להפנות יותר ויותר עובדים לענף הבנייה.

יעקב כץ: ישבתי גם עם אייל גבאי אצלי במשך מספר שעות, ולא התרשמתי מהפגישה שהוא היה מודע לתוצאות הנוראיות ולעובדה שהמחירים ממריאים, לעובדה שאין במדינת תשובות לשאלות לפתרון הבעיה, גם אם מחר יפתחו קורסים זה עדיין לא יענה על הצרכים ולא יפתור אפילו בעיה אחת מכלל הבעיות שלנו.

יעקב כץ: אני יכול לציין את העובדה המשמחת, עניין מאוד מפתיע, בישובים ביהודה ושומרון אצלנו אני נתקל בתופעה של צעירים, דווקא בוגרי צבא, רבים, שעובדים בענף מתוך אידיאולוגיה, אני רואה חבר'ה עם ידיים מיובלות שנכנסים לעבודה בתחום השיפוצים והבנייה, עבודה עברית.

יעקב כץ: אני לא יודע אם אתם נתקלים בהם אבל חבר'ה שרואים בזה מהלך אידיאליסטי, ציוני, לאומי.

יעקב כץ: אמרתי לאייל גבאי שאם המדינה לא תהייה זו שמחנכת, בונה, פונה לצבא ההגנה לישראל ודורשת ממנו להכשיר את הלבבות ואת הידיים, ופונה לרבדים שונים בציבוריות הישראלית ואומרת זו מטרתנו - ולהעמיד דור לעבודת כפיים.

יעקב כץ: אין עבודה שאינה מכבדת את בעליה בעיקר עבודת הבנייה והיצירה בארץ ישראל, כמו בכל מדינה ומדינה.

יעקב כץ: בנתונים שנמסרו לי מהדוקטור שלי, גלעד נתן, ממרכז המחקר והמידע של הכנסת, רוב הידיים העובדות בארץ ישראל הן ידיים של ישראליים, ישראלים שעובדים בארץ.

יעקב כץ: אותי הטרידה עובדה אחת קטנה ואמרתי את זה לאייל גבאי, עד היום את הקורסים שהיינו אמורים לפתוח, משום מה הדבר הנושא הזה מתברבר ולא מתבצע.

יעקב כץ: אני גם לא בטוח שמר שלום בן משה יוכל להגיד לי מתי נפתח הקורס הראשון.

שלום בן משה: אני אתייחס בזהירות המתאימה, לחלק הראשון של דברייך.

יעקב כץ: אתה יכול להתחיל מהסוף ולהגיד אם יש או אין תאריך.

שלום בן משה: התכנון הוא, שהקורס הראשון יפתח בעזרת ה' אחרי חג הפסח.

שלום בן משה: זו התכנית שלנו, אנחנו נזמין אותך לפתיחה.

יעקב כץ: תזמינו אותי לפתיחה כדי שאשא נאום מהמקורות.

שלום בן משה: ותצטט את אוהליב בן אחיסמך.

שלום בן משה: השותפים שלקחו חלק בשני הקורסים שנפתחו ממשיכים להיות שותפים, נציגיהם נמצאים כאן איתנו, ההסתדרות וגם התאחדות הקבלנים וגם הפרוייקטור שנמצא כאן, וגם הקרן לחיילים משוחררים והיחידה עצמה.

שלום בן משה: מה התחדש מהישיבה הקודמת?

שלום בן משה: גיבשנו את ההצעה שעלתה כאן על השולחן להצעה מעשית, הוצאתי מכתב שאומר שכדי לחלץ את המוקש שבעטיו הקבלנים לא הסכימו לחתום.

יעקב כץ: האם זה היה המוקש היחידי?

שלום בן משה: זה היה המוקש היחידי שעלה על השולחן.

שלום בן משה: זה שאני מכיר ואת זה שעלה על השולחן, למיטב ידיעתי יתר המוקשים נפתרו.

יעקב כץ: למה אתם לא יכולים להצביע על תאריך מוגדר?

יעקב כץ: במה זה תלוי?

שלום בן משה: זה תלוי שהאדון שנמצא כאן אלוף המשנה, שהוא הפרויקטור שגייס לעצמו עוד גברת ואנשים נוספים כדי שהם יאתרו את האנשים יחד עם היחידה לחיילים משוחררים, ויביאו את האנשים לכנס הסברה, ידברו איתם ויאתרו את החיילים שרוצים.

שלום בן משה: שהיו מועמדים ראשונים אנחנו ניפתח את הקורס.

יעקב כץ: אתה בעצם אומר שהיום אחרי שפתרנו את כל הבעיות כולל הבעיה של 1,000 שקלים שיועברו ישירות לעובד, הבעיה היא בעצם, מפנה אליך את השאלה מר אודי ענפי, הבעיה היחידה היא של אנשים שייצאו לקורס?

יעקב כץ: נשמע אותך אחר כך.

יעקב כץ: אתה אומר שבעצם אתם נערכים.

יעקב כץ: יש לי שאלה מוסרית, בשני הקורסים הקודמים, למיטב ידעתי והבנתי פה, הייתה ממשלת ישראל אמורה לשלם לעובדים שיצאו לעבודה ומכיוון שהיא לא שילמה התאחדות הקבלנים שילמה, הקרן שילמה.

יעקב כץ: האם כשיבוא הדבר הזה על תיקונו יוחזר הכסף לאיגוד הקבלנים, גם זה דבר שחשבתם עליו?

יעקב כץ: לגבי העובדים שכבר עבדו.

שלום בן משה: אני רוצה להעיר משהו לגבי התשובה הספונטנית של אודי ענפי, אם תהייה כעת קבוצה של 25 תלמידים היינו פותחים את הקורס.

יעקב כץ: אנחנו נשבור כאן בקבוק שתייה כשזה יקרה.

גבריאל דובינר: אתמול הגיע בחור שהלך לכנס משתחררים, היו שם דוכנים מכאן ועד לאילת, לנו לא היה דוכן מאחר והקורס עדיין לא אושר.

יעקב כץ: אתה אומר שהיו דוכנים לכל דבר ולכם לא היה.

גבריאל דובינר: היו דוכנים של קורסים שונים, דוכנים בנקים.

חיים אומן: אני אסביר, זה כנס שאנחנו עורכים שלוש פעמים בשנה, אלו כנסים לחיילים לקראת שחרור.

חיים אומן: הכנס הזה נערך בגני התערוכה, הכנס שמתקיים שלוש פעמים בשנה במשך שלושה ימים בכל פעם.

חיים אומן: במהלך השנה, בכנסים האלה, אנחנו מביאים כ- 50,000 חיילים לקראת שחרור.

חיים אומן: בכנסת, מוצבים דוכנים של מעסיקים שונים של מעסיק שרוצה, אנחנו מפרסמים את זה, הוא בא ומציג שם את מרכולתו וזה יכול להיות בכל תחום רלוונטי.

חיים אומן: אותו דבר יש דוכנים של כל מוסדות ההשכלה, אוניברסיטאות, מכללות וכדומה.

חיים אומן: בנוסף החיילים בכנס ניתנות לחיילים הרצאות על הזכויות שלהם וגם על דברים נוספים.

חיים אומן: סיימנו את הכנס האחרון ביום ראשון, הוא התקיים ביום רביעי, חמישי ויום ראשון, היו שם למעלה מ- 15,000 חיילים.

יעקב כץ: אבל את נושא של התאחדות הקבלנים לא הציגו.

חיים אומן: אנחנו רק יכולים להציע להם וזה עניין שלהם אם לבוא או לא.

יעקב כץ: למה לא הצבתם דוכנים?

גבריאל דובינר: ואם היינו מציגים?

גבריאל דובינר: ואם הם הציעו והיינו באים, והפרויקטור היה עושה את זה, למה בדיוק הוא היה רושם אותם?

גבריאל דובינר: עדיין שום דבר לא סגור.

גבריאל דובינר: יש לנו למעלה מ- 2,000 חבר'ה שרוצים להתחיל ולא יכולים להתחיל.

גבריאל דובינר: לומר שאם היו אנשים היינו פותחים מחר את הקורס.

יעקב כץ: אתה אומר שיש 2,000 חבר'ה שרוצים להתחיל?

גבריאל דובינר: מועמדים.

שלום בן משה: איפה ה- 2,000 האלה.

שלום בן משה: תביאו אותם.

יעקב כץ: מר שלום בן משה, אני רוצה לראות את הקורס הראשון נפתח.

יעקב כץ: יש לי תחושה שניפגש כאן עוד מאתיים פעם והקורס לא יפתח, לכן ביקשתי את אייל גבאי ואמרתי לו שאם ראש הממשלה לא יכנס לעניין הזה המחירים ימשיכו להמריא, אמרתי לו שלא יביאו עוד פועלים ושיורידו את המכסה של ה- 8,000 ולא יבנו פה בתים, המחירים ימשיכו לעלות.

יעקב כץ: אני לא ראש ממשלה, אני רק יכול להתאמץ ואני לא יכול מעבר לכך.

אודי ענפי: אני מבקש להציג את הדברים כפי שהם, מאז חודש יוני לא השתנה המצב כפי שהוגדר וסוכם בין כל השותפים, נותרת הקפאה עד לחתימת ההסכם, אנחנו חתמנו על הסכם עם משרד הבטחון.

יעקב כץ: מי זה אנחנו?

אודי ענפי: הקרן שהיא הייצוג של ההסתדרות וההתאחדות, חתמה על הסכם עם משרד הבטחון שמאפשר לנו להניע את הפרויקט.

אודי ענפי: נוצרה אותה בעיה שמלווה אותנו כבר ארבעה, חמישה חודשים, איך משלמים את ה- 1,000 שקלים לחודש בתקופת הסטאז', הייתה בזמנו הצעה של 10 מיליון שירדה.

אודי ענפי: הייתה לפני חודש הצעה שתוך כמה ימים יהיה ניתן למצוא את הפרוצדורה כדי להעביר ואפשר לחתום ולצאת לדרך, ההצעה הזאת עדיין עומדת באותו מצב, אני נמצא במצב שהדברים מוקפאים.

יעקב כץ: מר שלום בן משה אומר, שאם היו לך היום 25, 30 מועמדים אפשר היה להתחיל את הקורס מחר.

אודי ענפי: מה בדיוק אני אציע להם?

אודי ענפי: מה אני אגיד להם?

אודי ענפי: שוב אני ארמה אותם כמו שרימיתי את ה- 50 המועמדים ושנשארו מהם רק חצי כי השאר התייאשו ועזבו.

אודי ענפי: עד היום הם לא קיבלו את המענקים.

אודי ענפי: יש דברים שהקרן אמרה עד כאן, את הכסף של משרד הבטחון שילמנו במזומן.

יעקב כץ: לכן מר שלום בן משה שאלתי אם ניתן לשלם אז למה לא לפצות את מה שהוציאו על העובדים, זה הסימן הראשון שהמערכת מתחילה לעבוד.

יעקב כץ: הרי יש לנו עובדים שהתחילו לעבוד ולא קיבלו את מה שמגיע להם.

שלום בן משה: אני משתדל להיות שלו חרף הדברים.

שלום בן משה: ראשית הוצאתי מכתב שמה שסוכם כאן

שלום בן משה: תקף, כדי לקבל את הכסף הזה, האנשים האלה לא יודעים אילו קשיים עובד מדינה צריך לעבור עם החשב הכללי של האוצר ועם משרד המשפטים וכדומה.

שלום בן משה: הם חושבים שאת כספי המדינה אפשר לשלם באופן חופשי כזה או אחר, אין לכם מושג מה קורה.

יצחק גורביץ: זה פוגע אישית.

יצחק גורביץ: הוא אלוף משנה, אני סגן אלוף, אני עסקתי בכספים הרבה יותר ממה שהוא עסק אצל החשב הכללי ומול כולם.

יצחק גורביץ: זה לא נכון לדבר כך ואפילו כלפינו, את האדונים של מערכת הבטחון שנמצאים כאן אני מכיר שנים, זה פשוט לא נכון להתייחס כך אלינו.

שלום בן משה: אני מתנצל אם פגעתי בך, אני רואה אותך פעם הראשונה ואני מתנצל אם פגעתי בך.

יעקב כץ: שלום בן משה, הוא אומר שיש לו 2,000 מועמדים, נניח שיש לך 25 מועמדים, והוא יכול לתת שמות.

גבריאל דובינר: רשומים, יש לי את הרשימה.

יעקב כץ: מחר הוא מגיע אליך ואומר לך שהוא יכול לפתוח את הקורס, כדי שאני אבין כאדם אינטלגנט, למה הוא אומר שהוא כן יכול או לא יכול ולמה אתה אומר כן יכול, בגלל אילו בעיות שהוא טוען שהוא לא יכול.

יצחק דובינר: אני לא יודע.

יעקב כץ: מר אודי ענפי תסביר לי, אתה אמרת שאי אפשר אז תסביר למה אי אפשר.

שלום בן משה: יש בינינו הסכם שלא נחתם, הוא לא נחתם כי אתם לא רציתם לחתום עליו.

אודי ענפי: שלום בן משה אני מבקש שתישאר בנתיב העובדות.

יעקב כץ: אולי אני אהיה נוכח במעמד החתימה.

יעקב כץ: אם נקיים בשבוע הבא יהיה ניתן להביא את ההסכם, מר שלום בן משה זה יהיה אפשרי?

יעקב כץ: אני לא מקנטר, אני שואל שאלה.

שלום בן משה: אתה היית איתי כשישבנו עם המנהל הכללי והם אמרו שהם לא יכולים לחתום בינתיים ושנמתין.

שלום בן משה: הייתי בקרן והגעתי כדי לחתום על ההסכם, אמרו לי תעצור כי לא חותמים על ההסכם עד שנפתור את הבעיה של 1,000 השקלים.

שלום בן משה: נפתרה הבעיה של 1,000 השקלים.

יצחק גורביץ: הבעיה לא נפתרה.

יצחק גורביץ: אם היו נכנסים לפרטים היית מגלה שלא מדובר ב- 1,000 שקלים לחודש.

יצחק גורביץ: הפתרון החדש שמוצע הוא 3,000 שקל מענק בתום התקופה.

יצחק גורביץ: נניח שבתום התקופה שזה אחרי שנה אז אנחנו מדברים על 200 שקלים בחודש.

יצחק גורביץ: מה אנחנו אמרנו לאנשים שרוצים להיכנס לפרויקט?

יצחק גורביץ: אמרנו שיתנו 1,000 שקל נוספים לחודש– גם בזה לא נוכל לעמוד, זה 200 שקל ומשהו.

יעקב כץ: זה 1,000 או 200 שקל?

יצחק גורביץ: זה היה אמור להיות 1,000 בחודש שמדינה תיתן לכל אחד.

יעקב כץ: על כך דובר בפעם האחרונה.

יצחק גורביץ: נכון.

יצחק גורביץ: אבל הסיכום האחרון היה, ואני רוצה שמישהו אחר יתקן אותי אבל עם עובדות, 3,000 שקל מענק בתום התקופה.

יצחק גורביץ: מה ההגדרה של תום תקופה?

יצחק גורביץ: – שנה לצורך העניין וזה יכול להיות טיפה יותר, אבל נניח שנה.

יצחק גורביץ: כמה זה 3,000 לחלק ל- 12 חודשים?

יצחק גורביץ: אני חושב שזה בערך כ- 300 שקל בחודש מול 1,000.

שלום בן משה: ראשית לא מדובר בכסף שמגיע לתלמיד.

שלום בן משה: מדובר בכסף שמגיע לקבלן.

שלום בן משה: אני מבקש ממך תפסיק לבלבל את העניין.

שלום בן משה: התלמידים מקבלים חבילת הטבה שמעולם לא הייתה, שבסוף היא מסתכמת ב- 54,000 שקל לחייל משוחרר.

שלום בן משה: מעולם לא היה דבר כזה.

יצחק גורביץ: אז איך אני רותם את הקבלן?

יצחק גורביץ: אני אגיד לו שהוא לא יקבל.

שלום בן משה: זה מה שסוכם כאן.

אודי ענפי: אנחנו הרי רוצים לפתור את הבעיה.

שלום בן משה: המנהל הכללי של התאחדות הקבלנים, המילכוד הזה מדהים אותי ממש, הרי יש כסף, ואנחנו אומרים בוא קבל 1,000 שקל, הוא אומר לא מוכן לקבל, כדי לקבל הוא צריך לחתום אבל הוא לא רוצה לחתום על שום דבר.

שלום בן משה: מה קורה כאן?

שלום בן משה: יש לחתום על תצהיר להגיש בקשה כמו כל אחד אחר.

שלום בן משה: אבל הוא לא מוכן לחתום, מה אמר נציג הקבלנים בפניך "חבר'ה תפטרו אותנו מזה.

יעקב כץ: אבל הוא אומר שזה לא 1,000 שקלים.

שלום בן משה: זה תואם, הוא לא יודע על מה הוא מדבר, וסלח לי.

אודי ענפי: נניח שזה תואם.

אודי ענפי: אנחנו נפלו ונכשלו על זה שההגדרות היו, אנחנו בקבוצת פקודות נוקטים בשיטה כללית, מכתב שכתוב בו שבשנת 2010 התלמידים יקבלו תוספת של מענק התמדה בסך של 3,000 שקל, אם זה לא מתורגם.

אודי ענפי: זה מה שאני למדתי בדרך הקשה.

אודי ענפי: כשההסכמות מהסוג הזה כבר היו לפני שנים וכשבאנו לפדות אותם, עובדה, את ה- 3,000 שקל שהחיילים האלה צריכים לקבל כבר מתחילת חודש פברואר עד היום הם לא קיבלו.

יעקב כץ: לכן שאלתי.

אודי ענפי: אם זה לא מתורגם, מתי הם יקבלו?

אודי ענפי: הנוהל לא תואם את זה.

יעקב כץ: אנחנו בסופו של דבר רוצים שהחבר'ה יכנסו לקורסים.

יעקב כץ: לכן שאלתי שאלת תם, הרי יש כבר חבר'ה בקורסים שנפתחו.

יעקב כץ: מאז לא נפתחו ואנחנו יודעים מדוע לא נפתחו, כי אומרים, "רצינו לחתום, זה לא רוצה לחתום, זה לא מתאים", המציאות היא שלא נפתחו קורסים.

יעקב כץ: הרי היו יכולים להיות לנו עובדים יהודים, בוגרי צבא שנכנסו לעבודה בענפים הרטובים, אבל מזה שנה וחצי לא נפתחו קורסים.

יעקב כץ: אני שואל לגבי העבר, בעבר הייתה מחויבות של המדינה אבל לפי הנוהל החדש שאומר שאנחנו אמורים לתת לבחורים באופן ישיר, אומר לך מר אודי ענפי, בואו נבדוק איך אנחנו מיישמים את זה קודם כל לגבי הבחורים שנמצאים כבר בתוך התהליך.

יעקב כץ: אפשר להעביר להם את הכסף או אי אפשר?

יעקב כץ: כי אם אתה לא מסוגל להעביר להם איך הוא יכול לבנות עליך?

יעקב כץ: בפעם הקודמת כשהוא פתח את הקורס, זה לא משנה שתאמר לי שיש 10 מיליון או 30 מיליון, זה כסף שלא הגיע אליו.

יעקב כץ: המציאות הייתה ולא משנה מאילו סיבות, שבפועל מי ששילם לעובדים היתה התאחדות הקבלנים וההסתדרות.

יעקב כץ: הוא אומר "שלפני שמיישמים את הדבר בעתיד, וכדי שאני ארגיש בטחון שאני יכול לסמוך על המילה שלך ולפתוח עוד פעם קורס, תן לי לפחות עבור א', ב' וג'", והוא אומר שנשארו שם 50%, אז תן לו את הכסף, הרי דיברנו על פתרון.

יעקב כץ: תגיד לי למה אי אפשר לשלם למי שכבר גמר את הקורס והוא כבר עובד?

יעקב כץ: הובטח לו ולא משלמים.

יעקב כץ: זה הולך לבחור ולא לקבלן.

שלום בן משה: הנוהל אומר שבתוך 9 חודשים של הקבוצה הראשונה, הם ימלאו את הטפסים וייגשו אותם לוועדה, כשהטפסים של החיילים שהוא מדבר עליהם, הגיעו ביום רביעי אחר הצהריים, או ביום החמישי האחרון, הבחורה שבדקה את הטפסים מצאה כבר בחלק מהמקרים שחסר טופס זה או אחר, הטפסים צריכים להיות שלמים.

יעקב כץ: זה ישולם?

שלום בן משה: בוודאי שזה ישולם.

יעקב כץ: יש כאן התקדמות!

שלום בן משה: בוודאי שזה ישולם.

שלום בן משה: שמתי בנאדם במיוחד, אלוף משנה כמוהו.

יעקב כץ: כולכם גיבורי חייל אבל לפעמים בגלל דברים קטנים דברים גדולים לא מתקדמים.

יעקב כץ: אודי ענפי, בהנחה שהדברים אכן הם אלה שסוכמו, אתה תסכים שבת שבע פנחסוב מהנהלת הוועדה תתקשר אליך, עם גלעד אתה מסתדר?

יעקב כץ: נקדם את העניין.

יעקב כץ: כולם מי שיושב כאן מסביב לשולחן מוסר את הנפש שהנושא יקודם.

יעקב כץ: במילים אחרות אתה אומר שאם יש עוד 25, 30 מועמדים אפשר לפתוח קורס על אותם יסודות.

שלום בן משה: בהחלט.

יעקב כץ: מה מעבר ל- 1,000 שקלים מעכב אותך?

אודי ענפי: אני אסביר, התהליך הזה למרות שהוא מסורבל, ולמרות שלא ברור לנו אם באמת הכל יאושר, ובהנחה שזה יאושר.

יעקב כץ: הוא אומר שזה יאושר.

יעקב כץ: יש לך הערכה מתי זה יאושר וישלחו התשלומים לבחורים?

שלום בן משה: אני חושב שתוך שבוע ימים.

אודי ענפי: זה לא הנושא היחידי שנותר כנושא פתוח.

יעקב כץ: מה עוד מעכב את פתיחת הקורס הראשון?

אודי ענפי: שיהיה תהליך שהוא סגור בהסכם, איך אנחנו משלמים ומתי את הסכום של 1,000 שקל לחודש במהלך הסטאז'.

אודי ענפי: אני מזכיר שזה סכום שהיה צריך ללכת לחברה עבור העובדים.

יעקב כץ: הוא אומר שגם מטעם הקבלנים לא מוכנים לחתום על כך.

אודי ענפי: אני הראשון שאשמח כשנוכל להניע את המהלך.

אודי ענפי: כדי להניע אותו אנחנו צריכים להשלים את ההסבר איך עושים את זה.

אודי ענפי: יש פה מה ואין פה איך, שיגידו איך ושזה ייחתם כהסכם.

אודי ענפי: רק באותו רגע יש לי אישור להניע את כל המהלך.

אודי ענפי: הם אמרו שיש צוות, אין שום דבר.

יעקב כץ: מר שלום בן משה, הוא אומר שה- 1,000 שקלים לחודש יגיע ישירות.

יעקב כץ: הוא אומר שהוא פותח את הקורס והוא אומר "אני מאמין למר שלום בן משה".

יעקב כץ: אתה אומר לו "פתח את הקורס", הוא אומר שאתה מכריז עכשיו על פתיחת הקורס אחרי פסח, יום אחד אחרי יום העצמאות, יעקב כצ'לה כ"ץ בא, ראש הממשלה בא, כולם באים ופותחים את הקורס.

יעקב כץ: אני צריך לשלם את ה- 1,000 שקלים מדי חודש בחודשו.

יעקב כץ: סיכמנו שזה לא יהיה דרך הקבלנים.

יעקב כץ: מה אתה עושה כרגע שהדבר הזה אכן יקרה?

שלום בן משה: זה לא מדי חודש בחודשו, זה בתום ההכשרה של חצי שנה ועוד שלושה חודשי עבודה, כאשר האדם מגיע לתשעה חודשים המדינה מעניקה לו מענק התמדה.

שלום בן משה: עד עכשיו הוא היה מקבל 8,000 מעתה הוא יקבל 11,000 שקל.

שלום בן משה: כאשר בתום תשעה חודשים הוא יקבל חלק מהכסף בסכום של 4,000 שקל, ובתום עוד חצי שנה יקבל עוד 7,000 שקל.

שלום בן משה: זה הנוהל.

אודי ענפי: הדברים קצת שונים.

אודי ענפי: 3,000 שקל בפעימה הראשונה.

שלום בן משה: עכשיו זה השתנה כי הוספנו את הכסף.

אודי ענפי: אנחנו עובדים לפי נוהל.

אודי ענפי: כשהנוהל השני יגדיר את ההגדרה הזאת, ונקבל אותו, ושזה יהיה בתוך ההסכם, אז יהיה אפשר אחרי חודשים לפתוח את הקורס.

יעקב כץ: הוא רוצה בכל זאת הסכם.

יעקב כץ: למה אין הסכם?

שלום בן משה: בואו נחתום על ההסכם.

אודי ענפי: מתחילת אוגוסט הוא מחכה.

יעקב כץ: אבל היה משהו שקרה פה.

יעקב כץ: אני יכול בשבוע הבא להביא לכאן את ההסכם או שאתם רוצים שאני אגיע אליכם למשרד?

יעקב כץ: אני רוצה להיות במעמד החתימה.

שלום בן משה: אני לא חושב שצריך להטריח אותך.

שלום בן משה: אני אומר את זה מטעם כבודך.

שלום בן משה: אני דיברתי עם הבוס שלו יושב ראש ההסתדרות ושאלתי אותו - כבר שבוע אפשר לחתום.

יעקב כץ: אפשר ביום שלישי או רביעי הבא לחתום?

שלום בן משה: אני לא יודע לענות לך מתי בדיוק, אבל זה יהיה בשבוע הבא.

שלום בן משה: אתה לא צריך להיות.

יעקב כץ: אני רוצה להגיע.

יעקב כץ: אכפת לך מר שלום בן משה שאגיע?

שלום בן משה: לכבוד יחשב לי, נבוא אליך.

יעקב כץ: סיכמנו על יום שלישי?

שלום בן משה: בסדר, יום שלישי.

יעקב כץ: סיכמנו, התקדמנו.

יעקב כץ: ראשית אני מודה לכם.

יעקב כץ: אתה מבטיח שמרגע חתימת ההסכם בשבוע הבא, אתה אחרי חודשים פותח את הקורס.

אודי ענפי: מבחינתי, אני אהיה ערוך לפתוח את הקורס גם בבאר שבע וגם בתל אביב.

יעקב כץ: אני אבקש ממך להיערך בשני הקורסים, אם יש צורך להופיע ולדבר כל הנושא הזה בפני החיילים ובפני קצינים או בוגרים, או לתת הרצאת למוטיבציה אני מוכן כי אני רואה בנושא של עבודת כפיים ערך, זה לא מהפה לחוץ וכך חנכתי את ילדיי שחלקם הם עובדי עבודות כפיים, אני רואה בזה מלכתחילה ערך עילאי.

יעקב כץ: ולכן אם אתם תרצו לשכנע בחורים אני מוכן להופיע בצבא ולדבר בפני למסיימים, אני אומר להם שאני קורא להם לעבודת הכפיים.

חיים אומן: אין בעיה.

חיים אומן: חשוב להדגיש שעם חתימת החוזה צריך לקחת פרק זמן.

חיים אומן: כי ברגע שנחתם החוזה אנחנו צריכים לצאת עם פרסום לחיילים משוחררים, אלו חיילים משוחררים ולא חיילים שנמצאים בפלוגה ואתה יכול לאסוף אותם.

יעקב כץ: אודי ענפי אומר שזה עניין של חודשיים עד שהקורס יפתח.

שלום בן משה: אבל הוא יודע יותר.

חיים אומן: אני יודע.

חיים אומן: הרי את איסוף החיילים, אנחנו קוראים להם חיילים אבל הם חיילים משוחררים.

שלום בן משה: הוא אמר שיש כעת 2,000.

חיים אומן: יש כאן תהליך.

יעקב כץ: יצחק מויאל מההסתדרות נכנס כרגע.

יעקב כץ: ברוך ה' התקדמנו היום, סיכמנו שביום שלישי הבא ייחתם ההסכם, אני אמור להיות מוזמן ואולי תזמינו גם את יצחק מויאל?

יעקב כץ: הוא חלק מהעסק.

שלום בן משה: בוודאי, הוא חלק מהחותמים.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם שאני ממש מאושר מאושר, אני מאושר משום שאני רואה בנושא הזה עיקרון, הצלחנו לפתוח דרך.

יעקב כץ: אם צריך להעביר הרצאה או עידוד מתוך הלב פנימה אני מוכן לבוא לכל מקום שאדרש.

יעקב כץ: אני מאוד מודה לך מר שלום בן משה.

יעקב כץ: כמה קורסים אתה תפתח?

אודי ענפי: אני חוזר אל אותם שני קורסים.

יעקב כץ: בעצם זה תלוי במספר האנשים.

יעקב כץ: לך אין התנגדות.

אודי ענפי: יהיה צורך לחזור לחברות הבנייה ולקבל מהם מחדש מחויבות לקלוט את העובדים.

אודי ענפי: אנחנו לא פותחים קורס כקורס אלא כתכנית.

יעקב כץ: זו האחריות שלכם הקבלנים לקלוט אותם.

יעקב כץ: אתם תתחייבו לקלוט את כולם.

יעקב כץ: אני חושב שצריך לשמוח על כל אחד שנכנס.

יעקב כץ: ושלא יהיה מה ששלום בן משה אומר שהחבר'ה ירצו להיכנס ולא יהיה מי שיקלוט.

יצחק גורביץ: לא נעים לי להיות האיש הרע, אבל לדעתי יהיו בעיות, על פי ההבנה שלנו משיחה עם המנהל הכללי של משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה, יוסי גורדון, וזה מה שרציתי להגיד קודם, אין את ה- 1,000 שקלים האלה.

יעקב כץ: יש 3,000 שקל, זה יהיה הסכם כולל.

יצחק גורביץ: 3,000 שקל לחודש לא מכסים.

קריאה: 3,000 שקל אחרי שלושה חודשים.

אודי ענפי: נמצא לזה תהליך גישור, יש לזה פתרון.

יעקב כץ: מה הפתרון?

אודי ענפי: אנחנו הרי מסתכלים קדימה, כל אלה שבתוך המסלול הם אחרי הפרק של הסטאז', לגביהם זה לא משנה כל כך.

אודי ענפי: לגבי ההתחייבות שלנו כלפי האנשים הפתרון יהיה שהעובדים בשלושת חודשי הסטאז' יקבלו מהחברה 1,000 שקל פחות ואז לא יצטרכו לתת את זה לחברה, הם יקבלו את זה במסגרת הסיכום הזה כתשלום.

יעקב כץ: אם הקבלנים היו צריכים לקבל את ה- 1,000 שקלים הייתם צריכים להפריש מס ערך מוסף ובכלל מיסים.

יצחק גורביץ: הסוגיה היא שמדובר על 1,000 שקל לחודש לתקופה של מספר חודשים.

שלום בן משה: שלושה חודשים.

יצחק גורביץ: מול מענק חד פעמי, של 3,000 שקלים.

שלום בן משה: זאת הייתה הצעה של המנהל הכללי של האגודה.

יעקב כץ: אני רוצה לראות את הדבר הזה רוקם עור וגידים ולראות את הדרך, אם צריך לגשר לגשר ולא לחפש את הבעיות אלא למצוא את דרך הגישור.

יעקב כץ: לי חשוב שהקורסים יפתחו.

יעקב כץ: אני רוצה לראות כמה שיותר קורסים שיפתחו.

יעקב כץ: זו תהייה התחלה טובה.

גלעד נתן: אדוני היושב ראש יש כאן נקודה חשובה שלא כדאי לדלג עליה.

גלעד נתן: הקורסים יפתחו, יגיעו לגישורים, צריך לראות מר יצחק גורביץ כמה נקלטים, אם המצוקה כל כך גדולה, אז לחשוב על המצוקה הגדולה בענף הבניין.

גלעד נתן: לי איך שהוא נראה מוזר שה- 1,000 שקל האלה זה מה שימנע כרגע את הקליטה של העובדים.

גלעד נתן: אני רוצה להזכיר לך שבחודש יוני מקצצים לכם את המכסה ב- 3,000, נכון?

גלעד נתן: ומי יכנס לעבודה.

גלעד נתן: כמה אנשים יכנסו?

יעקב כץ: אני רוצה לומר שאני מקווה, ויש לי בקשה אליך מר שלום בן משה, אני פניתי בנושא הזה לאייל גבאי והצעתי לו להביא עוד 15,000 עובדים.

יעקב כץ: אמרתי לו מאיפה להביא.

יעקב כץ: בנימין (פואד) בן אליעזר הציע ערבים.

יעקב כץ: אני מציע סינים.

יעקב כץ: אמרתי שחייבים להביא לכאן עובדים.

יעקב כץ: אתם צריכים קודם שאת ה- 3,000 האלה לא יקצצו.

יעקב כץ: כלומר שזה ידחה כמו שדחו בענף החקלאות.

שלום בן משה: אני מנוע מלהתערב בזה.

גלעד נתן: אתה מדבר עם האיש הלא נכון.

שלום בן משה: אני מנוע מלהתערב עכשיו.

שלום בן משה: אמרתי את דעתי בישיבה הקודמת.

שלום בן משה: אני מציע שננתק את זה.

שלום בן משה: אדוני היושב ברשותך, לדעתי מיצנו את העניין.

שלום בן משה: הגיעה גם הרפרנטית שלנו ממשרד האוצר מיכל צוק.

שלום בן משה: ברוכה הבאה.

יעקב כץ: סליחה, אני רוצה לבשר למיכל צוק, ביום שלישי חותמים על ההסכם שבין משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה לבין הקרן, התאחדות התעשיינים וההסתדרות, סיכמנו את נושא 3,000 שקל כדי לאפשר את התחלת הקמפיין לגיוס העובדים והכוונתם לעבודה בענף הבניין כמה שיותר מהר.

שלום בן משה: הרי הקבלנים שאין להם עובדים היו צריכים, והם עושים את זה, לגייס אנשים, להכשיר אותם בכספם שלהם.

שלום בן משה: הממשלה באה ואמרה שאנחנו ניתן כסף.

שלום בן משה: הרי כל ההכשרה היא על חשבון המדינה.

שלום בן משה: הקורס שנעשה הוא על חשבון המדינה.

שלום בן משה: גם ההשתלמות שתעשה בתום תשעה חודשים תהייה על חשבון המדינה.

יעקב כץ: אני בטוח שהרבה קבלנים מעסיקים עובדים והם מכשירים אותם.

יעקב כץ: המיוחד בתכנית הזאת, אני לא ארחיב על כך כי זה נאמר בישיבה הקודמת, הפעם זו הפעם הראשונה שההסתדרות והתאחדות הקבלנים שעד לפני שנתיים לא היו מעורבים בזה, אמרו שהם יתנו, אלה יתנו מכאן ובאה הקרן לחיילים משוחררים שנותנת סכום נכבד מאוד.

יעקב כץ: החיילים מקבלים כסף מהקרן , הם לא מקבלים מהקבלנים, ההסתדרות והקרן נותנים לקבלנים את הכסף, לעובדים שאינם חיילים ואני יודע - -

אודי ענפי: גם לחיילים.

יצחק גורביץ: אתה יודע מה המקור של הקרן?

שלום בן משה: נכון.

שלום בן משה: כלומר יש כאן חבילה שהיא באמת חבילה שבאה לפתות את האנשים להגיע לקורס עצמו ולהשאיר אותם.

שלום בן משה: אין סיבה שזה לא יצליח.

יעקב כץ: אמרתי לאייל גבאי, אמרתי שראש הממשלה היה זה שצריך לקום ולתת דוגמה אישית, שהוא פעם בחודש בא, לובש בגדי עבודה ועולה על הטפסנות ומסייע בבנייה ונותן דוגמה אישית לחיילים.

יעקב כץ: אולי גם אהוד ברק שקונה עכשיו בתים, שיעלה לקומה ה- 13, ישים עליו בגדי עבודה, פעם הוא היה קיבוצניק, שיוריד את העניבה, ושייתנו דוגמה אישית.

יעקב כץ: אני מתחייב שכשאני אהיה שר זה מה שאני אעשה.

יעקב כץ: מיצנו את הנקודה הזאת.

יעקב כץ: יש למישהו להוסיף עוד משהו?

יצחק גורביץ: אני רוצה להתייחס.

יצחק גורביץ: אני מבין את רוח הדברים ואני מקווה שאנחנו נתקדם.

יצחק גורביץ: יש לי הערה, הקרן הזאת שאתה אומר שמממנת בחלקה, אולי בחלקה הגדול, זה ממקורות וכספים של קבלנים שהפרישו לקרן הזאת, זה לא מגיע מהאוויר.

יצחק גורביץ: כל מי שרוצה לעבוד בענף הבניין מוזמן לעבוד בענף.

יצחק גורביץ: לגבי ההערה שלך שהקבלנים הם אלה שהיו צריכים להכשיר, אני לא מכיר בית חולים שמכשיר לבד רופאים, אני יודע שיש אוניברסיטאות ושהמדינה מממנת הכשרת רופאים, כמו כן יש בתי ספר לטכנאי מטוסים וכדומה.

יצחק גורביץ: המדינה לא השכילה מזה שנים להכשיר עובדים לענף הבניין וגם במסגרת ההשכלה הפורמלית.

יצחק גורביץ: גם שהיה בזמנו בית ספר ליד נתניה שעסק בעובדי ציוד מכני הנדסי גם הוא נסגר וכעת אנחנו מרגישים את הקושי במציאת עובדים כאלה.

יצחק גורביץ: כלומר זה לא רק הקבלנים וזה גם ובעיקר המדינה.

יצחק גורביץ: זה כמובן נכון לגבי ההכשרה הפורמלית בהייטק, אני לא יודע ש- IBM הקימה כאן אוניברסיטת להכשרת עובדים.

יצחק גורביץ: לגבי הסוגייה של קליטת עובדים, ציינו את זה, לעובד מיומן בענף הבניין לוקח, תלוי באיזה מקצוע, במקרה הקיצוני זה טייח, לוקח לו שנתיים עד שהוא ממש יכול לעבוד לבד, במקצועות אחרים זה לפחות חצי שנה ומעלה לאחר שהוא הוכשר ולאחר שהוא למד את המקצוע.

יצחק גורביץ: זה לא מהיום למחר.

יצחק גורביץ: לגבי השכר, אני אומר שוב, אנחנו משלמים על עובדים זרים לצערנו הרבה יותר מאשר 7,000 שקל.

יצחק גורביץ: פשוט אין קליטה של עובדים.

יצחק גורביץ: המדינה צריכה לשדר את זה, גם בחינוך הפורמלי.

יעקב כץ: כמה מרוויח בוגר צבא שמתחיל היום לעבוד בבניין?

יעקב כץ: בחור שהיה ביחידה טובה, יש לו ידיים טובות, איש חזק, מנטלית ופיזית, שמוכן להיות טפסן.

יעקב כץ: אם הוא עובד טוב כמה הוא יוכל להרוויח?

אודי ענפי: יש לנו כאלה.

אודי ענפי: אם הם עובדים שנה הם יכולים להגיע לסכום של עד 10,000 שקל נטו בחודש.

אודי ענפי: הם עובדים מאוד קשה.

גלעד נתן: בסופו של דבר עובד שנשאר בענף ונגמרו השנתיים והמענקים, הסכם הקיבוצי החדש מתחיל.

אודי ענפי: היום החבר'ה האלה עובדים בקבוצות, הבנייה מתועשת, הם עובדים בצוותים ולכן התכנית של שנתיים וכמו שאיציק אמר, זה הזמן עד שהם הופכים להיות עובדים מומחים, תחת הנחה שאחרי זה הם באמת יוכלו לממש את היכולות שלהם.

יצחק גורביץ: הקושי שאותו חייל או צעיר שרוצה להיכנס לענף הבניין, הוא המסר של המדינה שאומר שאתה צריך לעבוד בהייטק או במשפטים או שתהייה בעל פיצוחיה.

יצחק גורביץ: מאוד קשה לבוא להגיד לסביבה שלו שהוא עובד בבניין.

יצחק גורביץ: זה מה שמקשה על קליטתם של אנשים לענף.

שלום בן משה: העבודה היא קשה ויש לה דימוי לא טוב.

שלום בן משה: זו האמת.

אודי ענפי: אין זמן לעשות סידורים, ללכת לבנק, ללכת לקופת חולים.

אודי ענפי: את הנושא הזה גם אותו צריך לתקן.

מיכל צוק: אני מתנצלת שהגעתי באיחור.

מיכל צוק: אני מאוד שמחה על הרוח החיובית שאני מרגישה כאן.

מיכל צוק: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות, תחילה נעשה קצת סדר מבחינת הנושא של תעסוקת ישראלים בבניין.

מיכל צוק: יכול להיות שאני לא מבינה נכון ותתקנו אותי, אני לא חושבת שהבעיה היחידה היא שישראלים, כמו שנאמר כאן, לא מגיעים לעבוד בבניין כי הם לא רוצים.

מיכל צוק: אין מה לעשות בסופו של דבר בכל המקצועות יש ביקוש והיצע ויש מחיר וכשנכנסים עובדים זרים השכר יורד.

מיכל צוק: הם עובדים גם כשהשכר יורד וגם מספר שעות הן יותר ארוכות, וגם בכל ממד שהוא, אין ספק בכך, גם מבחינת המעסיק שלהם שבמקרה הזה הם הקבלנים - - -

יעקב כץ: מיכל את יודעת כמה עובדים זרים היו בענף הבנייה לפני שמונה שנים וכמה יש היום?

מיכל צוק: בוודאי.

יעקב כץ: מדובר על 7,000 או 8,000 וזה לא רלוונטי, כיוון שאף אחד לא מדבר.

יעקב כץ: אמרתי שאם אני הייתי ראש ממשלה, ולמרות מה שאת אומרת, במצב הנוכחי הייתי מביא היום 15,000 סינים כי אני לא רוצה ערבים, למרות דעת משרד האוצר.

יעקב כץ: אני חושב שהיום, בפרמטרים שונים ומסיבות כאלה ואחרות, ובין היתר בגלל שאין טפסנים, אין טייחים, ואין רצפים, וזו אחת מהסיבות שזמן הבנייה מתארך, מחירי הדירות הולכים ועולים וזוג שמתחתן או כל זוג, וכל סטודנט צריכים לשלם בין 3,500 לבין 5,500 שקל בערים המרכזיות ואפילו בפריפריה.

יעקב כץ: זה לא מציאותי.

יעקב כץ: זה בין היתר בגלל שאין בתים, גם לזה את צריכה לתת תשובה.

יעקב כץ: מה התשובה לסטודנט שצריך לממן שכר דירה וכדי לעמוד בזה הוא מכניס שישה שבעה אנשים לגור איתו.

יעקב כץ: איך אתם מסבירים את זה?

מיכל צוק: יכול להיות שיש הרבה שאלות קשות בתחום הזה וגם בתחומים אחרים שצריך לתת להם מענה, אני חושבת שלפחות בחלק מהתחומים ניתנים מענים.

מיכל צוק: יחד עם זאת הפתרון לבעיות כאלה ואחרות הוא לא לאבד את שוק העבודה, לא לדחוק ישראלים בעלי מיומנויות נמוכות משוק העבודה.

מיכל צוק: זה בדיוק מה שנגרם מכניסה של עובדים זרים.

מיכל צוק: דווקא הירידה שתיארת אדוני היושב ראש מ- 30,000 עובדים למספר שאנחנו נמצאים היום של עובדים זרים דווקא ממחישה את הטענה.

מיכל צוק: מאיפה יתמלא החוסר?

מיכל צוק: מאחד ומשניים, וכך צריך להיות.

מיכל צוק: גם נכנסו עובדים ישראלים לתוך הענף.

יעקב כץ: אני אומר שעניין העובדים הזרים לא רלוונטי, כי נשארו מעט.

מיכל צוק: אני לא יודעת.

מיכל צוק: כשנגיע לשנת 2012 והמכסה תהייה אפס, נדע שלא נשארו.

יעקב כץ: גם היום כשיש 6,000.

יעקב כץ: אבל זה בדיון הבא שלנו.

יעקב כץ: אני מבקש לומר שהמטרה היא לא רק שלא יהיו פה עובדים זרים, ואני מאלה שלא רוצה עובדים זרים, אבל יש עוד מטרות.

מיכל צוק: יפה ולשם אני רוצה להתייחס.

יעקב כץ: תתחילי מהמטרה היותר גדולה ותגיע לשם.

יעקב כץ: המטרה שלא יהיו פה עובדים זרים היא לא המטרה בפני עצמה.

מיכל צוק: המטרה היא תעסוקת ישראלים.

יעקב כץ: המטרה היא לא תעסוקת ישראלים, המטרה היא שלזוג שמתחתן יהיה לו איפה לגור, זו המטרה ומכאן תתחילי להתגלגל, להעסיק ישראלים בענף.

יעקב כץ: המטרה היא שזוג שמתחתן או אדם שרוצה לקנות דירה יכול לקנות דירה.

יעקב כץ: זו המטרה.

יעקב כץ: להורים שלנו יש דירה, לנו יש דירה, ופעם הייתה אפשרות להשיג דירה והיום היא אפשרות רחוקה.

יעקב כץ: אני אקח אותך לסיור בירושלים ותראי שאנשים גרים במחסנים ובחנויות כי אין דירות.

יעקב כץ: המטרה היא שלא תהייה תעסוקה לישראלים.

יעקב כץ: המטרה שלאנשים תהייה דירה.

יעקב כץ: כמו שהמטרה שיהיו חיים.

יעקב כץ: זה יוצר את ההמשך כמו תעסוקה, ושל תעסוקת ישראלים וכך הלאה.

יעקב כץ: אני אשאל אותך אחרת.

יעקב כץ: נניח שכולם במדינה היו חרדים, כולם חרדים כי הם הכי מתרבים ולצערנו הרב החילונים לא כל כך מתרבים, מחר כולם חרדים וכולם יושבים ולומדים תורה, וצריכים כאן דירות, מי יבנה?

יעקב כץ: אין תעסוקת ישראלים כי כולם לומדים תורה, מה תעשי אז?

מיכל צוק: אני מניחה שאם יהיה מספר כזה של חרדים ולא יהיו עובדים אחרים אז ימצאו פתרונות.

מיכל צוק: אני חושבת שהמערכת הכלכלית בסופו של דבר תצטרך לתת פתרון לתעסוקה לאוכלוסייה שהיא האוכלוסייה של מדינת ישראל, זאת המטרה.

יעקב כץ: אני אומר שאם בסופו של יום, את זה אמר לי גם גלעד נתן מהמרכז, מחקר ומידע של הכנסת, בחור מוכשר, הוא אמר שהיום אנחנו צריכים 40,000 דירות בשנה ובונים 30,000 דירות.

יעקב כץ: זה נכון?

גלעד נתן: זו הצריכה.

יעקב כץ: אם בונים 30,000 וצריך 40,000 אז אנחנו בחוסר של 10,000 בשנה.

יצחק גורביץ: כתוצאה מהירידה בכוח אדם של אותם עובדים, מהנתונים שמפרסמים, משך הבנייה.

יעקב כץ: עכשיו אני מתחייב לאפשר לה להמשיך.

מיכל צוק: בכל מקרה כיורדת המכסה של העובדים הזרים יש שתי דרכים להשלימה, הן הדרכים הנכונות, ,הכלכליות וההגיוניות, ולא משנה איך מסתכלים על זה, כדי למלא את הצורך אם יש כזה ביקוש.

מיכל צוק: הדרך האחת זה באמצעות תעסוקת ישראלים, שנית גם מיכון, תיעוש ושינויים טכנולוגיים.

מיכל צוק: אלו הדרכים.

מיכל צוק: אין ספק שכשיש לנו עובדים זרים עם מיומנות נמוכה ושהם זולים, אז גם הישראלים נדחקים וגם התיעוש והמיכון מתעכבים.

מיכל צוק: זה נכון בכל הענפים.

יעקב כץ: גם כשיש מיכון אתה צריך את הפועלים שיעמדו ליד המיכון.

מיכל צוק: כשיש מיכון בדרך כלל אפשר לשלם יותר.

מיכל צוק: אני לא אומרת סתם דברים.

יעקב כץ: תראי מה קרה עם מכוניות טיוטה, אחת הסיבות שהדוושה מחליקה, כי צריך שעל כל מוצר שיוצא יבדקו בשמונה עיניים, גם אם זה לא נעשה על ידי אדם והכל באמצעות מיכון אוטומטי, גם כשלי עשו ניתוח עיניים בלייזר עמדו שלוש אחיות למרות שזה הליך אוטומטי.

יעקב כץ: למשל שמענו עכשיו שניו יורק בנמל תעופה קנדי, פקח טיסה נתן לבן שלו להנחית מטוסים, הילד הצליח להנחית מצוין כי זה הכל אוטומטי.

יעקב כץ: כל הפקחים ששמעו אותם מדברים צחקו וגם בתקשורת כי כל ילד קטן יכול להנחית.

יעקב כץ: אומרים שהיום מטוסים יכולים להמריא ולנחות בלי טייס.

יעקב כץ: היום אתה לוקח טייס אוטומטי והמטוסים היום הם כמעט מטוס ללא טייס.

יעקב כץ: בג'מבו הדיילות יכולות להגיש קפה, מניעים את המנוע, המטוס ממריא, נוחת ולא צריך טייס ליד ההגה.

יעקב כץ: אבל גם כשיש מיכון והכל עובד יש קברניט, יש טייס משנה, יש טייס שלישי.

מיכל צוק: אבל זמן הבנייה מתקצר והשכר שאפשר לשלם לישראלי הוא גבוה יותר ובאטרקטיביות גודלה.

מיכל צוק: דווקא בדיוק כמו בחקלאות, אגב זה בדיוק כמו הכיוון שאנחנו הולכים איתו בחקלאות.

יצחק גורביץ: גם בנייה מתועשת כשבונים את הקירות זה מתועש ויש בזה פחות עובדים.

יעקב כץ: אבל צריך עובדים.

יצחק גורביץ: ברור שצריך עובדים.

יעקב כץ: תערכי סיור בחקלאות ותראי שם חממות מלאות עם פלפלים שנזרקים לרחוב בגלל שאין תיעוש שמסוגל לקטוף אותם.

חיים אומן: אני רוצה להבין מה הנקודה.

חיים אומן: בשורה התחתונה צריך פחות עובדים?

מיכל צוק: קודם כל כדי שגם הזווית הראיה הזאת תשמע כאן, אולי שלום בן משה דיבר בכיוון הזה, אבל חשוב לי להגיד את הדברים באופן ברור.

מיכל צוק: אין ספק שזה מה שקורה כשהעובדים הזרים יורדים וכוח העבודה הזול יורד, יש גם כניסה של ישראלים וזו המטרה שלנו כממשלה, לעודד.

יעקב כץ: מתי שמעת את שר האוצר שלך אומר, ואני שומע אותו הרבה מאוד, את ידידנו הדוקטור, מתי הוא אמר שהוא קורא לנוער בישראל ללכת ולעבוד בבניין.

יעקב כץ: מתי שמעת את זה?

יעקב כץ: מתי הוא אמר שהוא רואה בזה ערך והוא קורא להם ללכת לעבוד בעבודת כפיים.

יעקב כץ: לא מספיק שאת אומרת שזה יתמלא.

יעקב כץ: איך זה יתמלא?

מיכל צוק: אני מאוד אשמח להשלים ואולי אם יהיו שאלות אני אוכל להתייחס, אבל אם אני אוכל להשלים חמישה משפטים אני חושבת שהדברים יהיו ברורים.

יעקב כץ: תגידי לי מתי שמעת אותו.

מיכל צוק: אני אתייחס גם לזה.

מיכל צוק: אין ספק שגם הכניסה של המיכון היא לטובת עידוד העבודה הישראלית כי בסופו של דבר השכר שאפשר להציע לעובדים ישראלים הוא גובה יותר, האטרקטיביות של התחום גובהה יותר, זמן הבנייה, אני מניחה, מתקצר כשיש מיכון ולא מסתמכים רק על פועלי כפיים, בכל מקרה כשאנחנו עוסקים כאן בעידוד תעסוקת ישראלים.

מיכל צוק: שאלת לגבי שר האוצר, הסכומים האלה שדובר עליהם קודם אלה סכומים שנעשים בשיתוף הממשלה ויתר הגורמים שציינתם, כלומר: משרד האוצר בהחלט נתן כאן תוספת תקציבית לעניין הזה.

מיכל צוק: אנחנו חלק מהפורום שיושב ומנסה לקדם את הנושא.

מיכל צוק: אנחנו מאוד מעוניינים בנושא הזה, ככל שיש קשיים צריך לפתור אותם.

מיכל צוק: אין ספק ואני מאוד מסכימה אם מה ששלום בן משה אמר, בניגוד למה שנאמר כאן, בסופו של דבר באופן כללי הממשלה לא חייבת להכשיר בשום ענף.

מיכל צוק: לממשלה יש מדיניות גם בהייטק וגם בבניין לבוא לסייע ולתת.

מיכל צוק: הכוונה היא לסייע באמת לתעסוקה ולסייע לצמיחה ולכן אנחנו נמצאים כאן, לא כי ממשלת ישראל חייבת עכשיו.

מיכל צוק: האחריות היא של המעסיק בהייטק, וכשחסרים לו עובדים הוא לא יושב ואומר חסרים לי עובדים, הוא הולך ומחפש אותם, וכשצריך הוא משלם להם יותר וכשצריך הוא מכשיר אותם בתוך העסק שלו.

מיכל צוק: הממשלה תומכת, וכמו שאתם אומרים היא תומכת בהשכלה גבוהה ואנשים הולכים ללמוד הנדסה.

מיכל צוק: גם כאן זה אותו דבר, האחריות היא בסופו דבר אותו דבר, כשיש מחסור ויש ביקוש והקבלן צריך לבנות, וזה מצוין וזה חשוב, הוא צריך לגייס את העובדים והוא צריך להבטיח להם שכר שהם יבואו לעבוד בשבילו.

מיכל צוק: אלו הבעיות, כשנכנסים עובדים זרים ישראלים לא מגיעים לעבוד בשכר של העובדים הזרים.

מיכל צוק: זו בדיוק הדחיקה של ישראלים משוק העבודה בענפים שבהם נכנסים עובדים זרים.

יעקב כץ: ומה תאמרי כשהוא יגיד לך שלעובד הזר הוא משלם יותר.

מיכל צוק: הנתונים שלנו שונים.

יצחק גורביץ: כבר הוכחנו לכם שזה לא כך.

יעקב כץ: מה תאמרי כשיתברר לך כשתבואי לבניין ויגיד לך האדם הכי מוכשר שסיים אוניברסיטה והוא דוקטור בתואר שלו בבניין, הוא מבין בבניין בכל, מלמעלה עד למטה, הוא יראה לך שכשבונים בניין צריכים להשכיב אנשים על הרצפה כדי לרצף וזה לא יעזור כלום כי מישהו צריך להניח את הבלוקים, לטייח, וגם אם מכינים את הבתים לבנייה טרומית, גם שם שהמיכון שם.

מיכל צוק: לרגע לא אמרתי שכשנגיע למיכון לא נצטרך ידיים עובדות, להפך אמרתי שאנחנו צריכים לדאוג שהידיים העובדות תהיינה של ישראלים.

מיכל צוק: כנראה שישראלים עולים קצת יותר מעובדים זרים.

יעקב כץ: אני מבקש לומר לך עוד דבר אחד.

יעקב כץ: אנחנו לומדים מכל דבר, אני מנצל את העובדה שאני יושב ראש ואני נותן הרצאות, יש לנו את עמי אירופה שאנחנו לומדים מהם, גרמניה, צרפת, הולנד, בלגיה, למה שם יש מספר עצום של כורדים, למה יש מספר אדיר של טורקים, למה יש שם מספר אדיר של ערבים שמגיעים ממרוקו?

יעקב כץ: אני אגיד לך למה.

יעקב כץ: בכל הענפים הרטובים, בכל תחום את תראי את העולם השלישי, לצורך כך 5 מיליון כורדים, 3 מיליון טורקים, 10 מיליון מרוקאים, את תמצאי אותם בכל מקום, בנורווגיה, שוודיה ועוד.

יעקב כץ: קודם כל בגלל שאין להם באירופה ילדים ומישהו צריך לעשות את העבודה.

יעקב כץ: מישהו בממשלת נורווגיה צריך לקום ולחנך והגיד שאם לא יהיו ילדים אין מי שיבנה.

יעקב כץ: גם אם יש ילדים מישהו צריך להגיד שהעבודה הזאת היא עבודה שמכבדת את בעליה.

יעקב כץ: לא רק טכנית לדאוג שיהיו.

יעקב כץ: אני בכוונה אמרתי שמעבר לעניין הטכני של המימון ציינתי שצריך להגיד ולהגיד.

יעקב כץ: אני רוצה לחזור על סיפור שהיה כאן בכנסת כשהגיעו לכאן חבר'ה מבתי הספר התיכון ביום חגה של הכנסת, ושמעון פרס נשיא מדינתנו וראש הממשלה אמרו להם "אם תתאמצו גם אתם תגיעו לפה, זה לא דבר שבשמיים, זה דבר נפלא ואני רואה אתכם כאן בכנסת ישראל" אני הייתי צריך לחנוך את אחד התלמידים ואמרתי להם שלהגיע לכאן לא זו המטרה, אם תהיו עובדי כפיים, תעבדו בבניין, תהיו רועי צאן זה פי עשר יותר חשוב.

יעקב כץ: אם בעוונותיכם ישלחו אתכם לכאן תתפללו שלא תכשלו כשתכנסו לבית הזה.

יעקב כץ: זה צריך להיות ערך כמו שהיה אצל בן גוריון ערך, כמו שהיה אצל בן צבי ערך, צריך לחנך לאהוב את העבודה, לדעת שזה ערך.

יעקב כץ: לא רק לפתור בעיה של תוספת של 1,000 שקלים או 2,000 שקלים.

יעקב כץ: אם ראש הממשלה היה מדבר על הערך של עבודת הכפיים, אם שר האוצר היה מתייחס לזה כערך עילאי מלכתחילה ולא בדיעבד, אני אומר לך שהיו מגיעים יותר אנשים לעבודה ואז יתכן והבעיה הייתה נפתרת.

יעקב כץ: אם כל אמא יהודיה רוצה שהילד שלה יהיה רופא, איש הייטק אז זו התוצאה ולכן צריכים ידיים עובדות.

גלעד נתן: מיכון זה בהחלט דבר מאוד חשוב, אבל המסמך המוכן לישיבה שתתקיים כאן בשעה 11:00 אומר שבשנת 2002 הממשלה החליטה לעודד מיכון.

גלעד נתן: מה קורה עם זה היום?

גלעד נתן: כמה תקציבים יתנו בשנים הקרובות לקידום המיכון?

גלעד נתן: איך דוחפים יותר מיכון לתוך הענף?

גלעד נתן: עם החקלאים הגעתם להסכם וזה מצוין.

גלעד נתן: מתי יגיעו להסכם גם עם ענף הבניין?

יעקב כץ: וזה קיים?

גלעד נתן: ההסכם נחתם רק בשנה שעברה וזה לוקח זמן.

יעקב כץ: כל עוד ההסכם לא מתבצע אתה לא יכול לחתוך בידיים העובדות.

גלעד נתן: יש שיטות שגם הקבלנים לא ששים כי זה ענף מאוד שמרני, יש שיטות והמדינה לא יכולה לחכות למעלה ולהמתין שכולם יעדיפו לקחת עובדים ישראלים ולשלם להם יותר מאשר לקחת עובד זר.

גלעד נתן: עם כל הכבוד יצחק גורביץ, עם זה לא היה משתלם לכם זה לא היה קורה.

גלעד נתן: זה לא יקרה.

גלעד נתן: השוק החופשי לא תמיד רוצה וצריכים התערבות של המדינה.

גלעד נתן: יכול להיות שהגיע הזמן שמהמדינה תכניס את המיכון.

מיכל צוק: אני חושבת שיחד עם הבנות עם הקבלנים במקומות שיש בהם בעיה, קודם זו המדיניות וזו החלטת הממשלה, מכירים אותה ומדברים על הקטנת המכסה כי עם כל הכבוד אני דווקא מאוד הסכמתי עם מה שאמרת אדוני יושב ראש הוועדה על נושא הערך, על העבודה בבניין כערך, אבל יש כאן את עניין הביצה והתרנגולת.

מיכל צוק: כי אחד מהדברים שמתנגשים, ולא יעזור להגיד את הדברים האלה למרות שזה חשוב, אחד מהדברים שמתנגשים עם רצונם של האנשים להגיע לענף זה השכר ולא רק השכר.

מיכל צוק: המחקרים מעידים על כך וזה לא שאני מדברת מליבי.

מיכל צוק: בענפים שיש בהם עובדים זרים השכר יורד ולא רק במדינת ישראל.

מיכל צוק: הבעיות שאתה תיארת הן בעיות שמתמודדים איתם בעולם.

יעקב כץ: אני גר בבית אל ואצלנו כן מחנכים, כן משמיעים את זה בישובים היום, שצריכים עבודה עברית מאין סוף סיבות, אנחנו מאוד לאומיים ומאוד רוצים עבודה עברית ומחנכים לכך, הפועלים מרוויחים הרבה מאוד כסף, הפועלים היהודים מרווחים הרבה מאוד כסף.

יעקב כץ: הם נוסעים עם מכוניות יפות.

יצחק גורביץ: צריך להבין דבר אחד, אנחנו מדברים על ענף שמעסיק באופן ישיר 170,000 איש, כמה עובדים זרים יש?

יצחק גורביץ: 16,000 עובדים?

מיכל צוק: כמה במקצועות הרטובים יש זרים?

מיכל צוק: זו השאלה הרלוונטית.

יצחק גורביץ: מה זה משנה.

מיכל צוק: הרי ביוני המכסה יורדת ל- 5,000 עובדים ואחר כך ל- 2,000 השאלה איך אנחנו מתמודדים.

יעקב כץ: איש מרכז המחקר והמידע שואל מה עם העידוד למיכון.

מיכל צוק: אני לא יודעת להגיד כאן את התשובה לעניין הזה.

מיכל צוק: הקצנו תקציב וישבנו עם הקבלנים לראות איך אנחנו מעודדים תעסוקת ישראלים, דובר על 30 מיליון ועוד 10 מיליון שקל, כלומר 40 מיליון שקל שיש לנו לנושא של הכשרות והתמיכה בעבודה.

מיכל צוק: אם יבואו ויגידו הקבלנים שמה שהם צריכים זה מיכון, נשב ביחד ונראה איך מקציבים חלק מהתקציבים לעניין הזה.

יעקב כץ: קבענו שביום שלישי הבא בעזרת ה' נחתום.

יצחק מויאל: דאגתי לשבת בשקט, ואני מבקש שלא יפריעו לי.

יצחק מויאל: ראשית אני רוצה לברך את יושב ראש הוועדה ואת הוועדה שלקחה את הנושא הזה ברצינות.

יצחק מויאל: אני חייב להגיד שבאמת לא האמנתי שזה יהיה, אני רגיל שבבית הזה מדברים המון וכמעט ולא עושים, אני מתייחס לוועדות.

יצחק מויאל: אני צריך שוב לברך אותך שלקחת את הנושא ברצינות, זה מוכיח עד כמה קרוב ללבך כל מה שקשור לעידוד התעשייה, ואנחנו רואים את התוצאות.

יצחק מויאל: העניין השני לגבי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בניגוד למה שנאמר, בדברים רבים אני מסכים עם יצחק גורביץ ואולי אני חולק עליו קצת.

יצחק מויאל: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה עשה מאמץ ואני רוצה לברך אותו על כך.

יצחק מויאל: הולכות להיפתח מכללות, אני לא יודע אם זה הוזכר, קמו מכללות להכשיר עובדים רבים לענף הבניין, בבאר שבע, בצפון ובמרכז.

יצחק מויאל: היום קיים בית ספר אחד לבנייה שנמצא בחולון במקווה ישראל ואני מברך את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה על כך.

יצחק מויאל: שמעו את הצרכים לגבי פתיחת הליך במיזם, פורסם מכרז ושלום בן משה מסר לי שבשבוע שעבר אושרו כמה מכללות גם בפריפריה וגם באזורים אחרים כדי להכשיר עובדים.

יצחק מויאל: העניין השלישי.

יצחק מויאל: התחלנו את המיזם כפיילוט בשנה שעברה, להניע אותו שוב יהיה מאוד קשה.

יצחק מויאל: אם נתייחס למה שהיה בשנת 2009 בה היו לנו למעלה מ- 2,000 מועמדים לעבודה בענף, תתפלאו אבל למעלה מ- 1,200 חבר'ה שחלקם הגדול נלחם בעופרת יצוקה, הסיבה שהם רצו לעבוד בענף הבניין הייתה בגלל השכר שהצענו להם, שכר הרבה יותר גבוה ממה שנהוג.

יצחק מויאל: העניין הרביעי, כדי לעודד ישראלים להגיע לענף הבניין, ב- 21 לינואר חתמו הסכם קיבוצי כללי-ענפי חדש, שמשנה את כל מבנה השכר, היחס של העסקת עובדים בענף במדינת ישראל, השכר הזה נותן כמה דברים, ובינהם והמשמעותי, לדוגמה בענף הבניין לא הייתה קרן השתלמות, למה?

יצחק מויאל: זה בגלל שאת הדימוי של ענף הבניין יצרו שונה מכל הענפים.

יצחק מויאל: ההסכם הזה כעת נותן גם קרן השתלמות, להזכיר עובד שעובד שש שנים יכול לקבל את ההטבה הזאת.

יצחק מויאל: אם הוא נשאר שש שנים בענף יש סיכוי שהוא יישאר לעבוד בתחום הזה.

יצחק מויאל: להניע את התהליך עם הקבלנים זה יהיה יותר קשה, אני מאמין שנצליח.

יצחק מויאל: אני רוצה לבשר כמה דברים חשובים וטובים.

יצחק מויאל: מאז הפגישה האחרונה שהתקיימה בוועדה ועד היום נפגשתי עם כמה ראשי ערים שהרימו את הכפפה, ראש עיריית באר שבע מוכן לצאת ולתת את כל כוחו בזכות מה שהולך להיות בעיר הבה"דים, אנחנו רוצים להכשיר בדואים וגם אחרים.

יעקב כץ: מתי מתחילים לבנות שם?

יצחק מויאל: המכרז התפרסם, חיים אומן בוודאי מכיר את הפרטים טוב ממני, מתחילים בעבודות התשתית מיד אחרי החג.

יעקב כץ: רק בעוד שנה נתחיל לראות.

יצחק מויאל: התחילו לעבוד על התשתיות.

יצחק מויאל: עניין נוסף, ההסתדרות לקחה את נושא ההכשרה.

יעקב כץ: כמה יחידות דירות אמורות להיות, מהו היקף הבניה בעיר הבה"דים?

יצחק מויאל: מדובר על פרויקט בסכום קרוב ל- 8 מיליארד שקל.

קריאה: זה לא מסתכם בעיר הבה"דים בלבד.

שלום בן משה: בסיסי המודיעין הם יותר דיור מאשר עיר הב"הדים.

יצחק מויאל: עם כל הכבוד כדי להניע את התהליך לאוצר, ואני תכף אתייחס לנתונים שהגברת מסרה שהייתי מבקש מאוד לקבל תשובה לגבי העסקת עובדים זרים ועידוד ישראלים, לפני כן אני אומר שאנחנו, אנחנו זה ההסתדרות, ההתאחדות הוציאו כסף מהכיס עוד לפני שהממשלה הוציאה כסף מהכיס, נכון להיום שאנחנו הוצאנו ושילמנו וכמובן זה בהתאם למה שעשה משרד התעשייה, מסחר ותעסוקה בנושא ההכשרה.

יצחק מויאל: הוצאנו כסף מהכיס ומימנו את ההשתלמות.

יעקב כץ: אתה לא היית פה, הדבר הראשון שביקשתי משלום בן משה שייתן להם צ'ק.

יצחק מויאל: אני חושב שבמהלך הזה, וצריך לומר את האמת, הבעיה שהמעסיקים בענף הבניין והקבלנים לא מאמינים למשרדי הממשלה שכל מה שהם אומרים הם באמת מתכוונים לעשות.

יצחק מויאל: אני מדבר בנושא של ההכשרה ובנושא של התעסוקה.

יעקב כץ: מאז שהוא נמצא בתפקיד הם מאמינים כי הוא מרים את העסק והדברים משתפרים.

יצחק מויאל: נכון.

יצחק מויאל: מתחילים להתחבר, אני מדבר על מיזמים שעלו ונפלו בעבר.

יצחק מויאל: אנחנו לא נתחיל את המיזם לפני שהמעסיק יגיד שהוא קולט את העובד.

יצחק מויאל: ישבתי עם ראש עיריית באר שבע, עם ראש עיריית אשקלון בני ועקנין, ראש עיריית אשדוד, ראש עיריית ראשון לציון, עם חיפה, טבריה, רמת גן, גבעתיים, הם מוכנים ללכת איתנו במיזם להחזרת ישראלים לענף הבניין.

יצחק מויאל: אני מקווה מאוד שאחרי שהשלמנו, וכמו שחברי היקר אמר וקיבלתי את הדואר האלקטרוני שלך אתמול, דאגת לי שאגיע לכאן מוכן, אני לא יודע אם אודי ענפי כבר קיבל אותו, הודעה על כך שאתם נותנים את ההשתלמות בצורה אחרת.

יעקב כץ: ביום שלישי חותמים.

יעקב כץ: איפה חותמים?

שלום בן משה: אם אתה צריך להיות נוכח במעמד החתימה אז נחתום פה.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לכם שזה ממש מרגש אותי שמתקדמים בעניין פתיחת הקורסים, לי זה באמת עושה טוב על הנשמה.

יצחק מויאל: בפתיחת הקורס הראשון אנחנו נזמין אותך לגזור סרט, אתה לא יודע כמה תתרגש כשתראה חייל בגיל 21 בא ללמוד ולעבוד בענף הבניין.

יצחק מויאל: אותי זה מאוד ריגש.

יצחק מויאל: אתמול נפגשתי עם נשיא התאחדות הקבלנים בפגישת עבודה, הודעתי לו שאנחנו חוזרים למהלך ובגדול, גם ההתאחדות, ואני מדבר בשם הנשיא, התאחדות הקבלנים גם של נשיא הקרן, וגם ההסתדרות ואני אומר את זה בשמו של עופר עיני, אנחנו נקצה את כל המשאבים ואת כל האמצעים להניע את כל התהליך הזה מחדש.

שלום בן משה: מבחינת המדינה, אין מגבלה תקציבית.

שלום בן משה: יש בנוסף לקרן שדובר עליה, עוד 10 מיליון שקלים שהאוצר הקצה לצורך העניין הזה.

יצחק מויאל: אני לא מבין עד עכשיו למה למעסיק, ואני מדבר מהמקום של ההסתדרות, צריך לשלם עבור עובד זר 13 דולר לשעה, כשמדינה לוקחת מהסכום הזה 50%, עד עכשיו אני לא מצליח להבין למה.

יצחק מויאל: הרי אם אתם רוצים לעודד ישראלים אז במקום הכסף שהאוצר לוקח, הרי המיסים עבור העסקת עובד זר הם כל כך גבוהים למעסיק, קחו את הכסף הזה ותעבירו אותו לקבלן ואז הוא יוכל לשלם יותר לעובדים הישראלים.

יצחק מויאל: להעסיק היום עובד זר עולה לקבלן 12,5 דולר לשעה, עלות העסקה של עובד ישראלי לקבלן 7.5% דולר.

יעקב כץ: היא לא רוצה שתעסיק עובדים זרים.

יצחק מויאל: אז שתעביר את הכסף הזה לקבלן כדי להעסיק יותר עובדים ישראלים.

יצחק מויאל: אני רוצה להודות גם למשרד הבטחון, לחיים אומן עם כל צוות האגף, ביום שפנינו אליו הוא מיד הודיע באופן חד משמעי שהקרן שהוא עומד בראשה והצוות שלו מוכנים להירתם למהלך.

יצחק מויאל: חתמנו כבר הסכם עם משרד הבטחון ואני מאמין שכל המהלך הזה שנבנה, אתה תקעת את המסמר האחרון בו, יצליח, להערכתי מבדיקה שערכתי על עשר השנים האחרונות, המיזם הזה כן יצליח.

יצחק מויאל: לחיים ותודה על הכל.

יעקב כץ: הוא יצליח, כי היה אפשר לראות על כל אחד מהיושבים כאן שהוא רוצה שזה יצליח.

חיים אומן: אנחנו מדברים על האינדיאניים, בואו ונדבר קצת המנהיגים.

יעקב כץ: מיהם האינדיאניים?

חיים אומן: הפועלים.

חיים אומן: השתמשתי בדימוי שנתת אתה בפעם הקודמת.

חיים אומן: אנחנו עכשיו שמים הרבה מאוד כסף להכשרה.

חיים אומן: אנחנו עורכים עכשיו הסכם עם הטכניון, כי באו ודיווחו לנו שיש חוסר של מעל 4,500 מהנדסי תשתיות, מהנדסים להנדסה אזרחית.

חיים אומן: היום רוב אלה שעושים את הפעילות בהנדסה האזרחית, לפי מה שנאמר לי, הם ייבוא מאיטליה ומהמגזר הערבי של מהנדסים.

חיים אומן: אנחנו שמים תשומת לב רבה, בדיוק כמו ששמנו על המיזם הזה, אנחנו עושים עכשיו פיילוט עם הטכניון, אנחנו מתחילים עכשיו בהכשרה במימון מלא שלנו לחיילים לוחמים החל ממכינה קדם אקדמאית, צפונה עד לגמר הלימודים כולל דמי קיום למי שצריך.

חיים אומן: אנחנו נפתח את זה בהמשך עם אוניברסיטת באר שבע והאחרות כדי שיהיו לנו מי שיתכנן את כל הדברים האלה.

חיים אומן: מדובר ב- 4,500 מהנדסים שחסרים לנו.

חיים אומן: היום אנחנו מריצים את המיזם עם 100 בפיילוט.

יעקב כץ: אני רוצה שתדע שהיום במגזר החרדי, שם בלי עין הרעה יש ידיים עובדות מבחינת הפוטנציאל, יש הרבה חבר'ה שיוצאים לצבא ואני צריך לקחת אותך לכמה אדומו"רים מהעולם הליטאי כדי שתספר להם מה היום מציעים למישהו שנכנס למעגל העבודה.

יעקב כץ: לדעתי אפשר להוציא, אני רואה בציבור שלנו הרבה שיוצאים לעבודה מעשית, לכן אני אומר שזו יכולה להיות משימה.

שלום בן משה: יש היום את זה בצבא, במודיעין, בלוגיסטיקה.

יעקב כץ: זה במסגרת הצבא ואני מדבר על האזרחות.

יעקב כץ: האנשים מחפשים עבודה.

יעקב כץ: בניו יורק ראיתי הרבה מאוד אנשים עם פאות וזקנים שעובדים, קבלנים, פועלים, טייחים, רצפים הכל מותר, רק בארץ ישראל כולם יושבים ולומדים תורה.

מיכל צוק: למרות שאין לממשלה מחויבות פורמלית יש לנו בהחלט מדיניות לעודד כניסה של ישראלים לענף הבניין, לכן כמו שאמרתי כאן הקצנו את ה- 10 מיליון.

מיכל צוק: שוב, לכן אנחנו פרטנרים ואת זה יודעים כל המשתתפים.

מיכל צוק: אם יש צורך במשהו יודעים איך להשיג אותי, יודעים איך להשיג את הצוות, הדלת שלנו תמיד פתוחה לנושא הזה.

מיכל צוק: אנחנו עובדים על הפתרונות.

מיכל צוק: לגבי מה שנאמר בנושא של השכר, זה לא קשור לעניין הכשרת ישראלים אבל זה בהחלט קשור לנושא עלויות ההעסקה וזה לא קשור רק לענף הבניין אלא זה קשור לכל הענפים בהם מעסיקים עובדים זרים.

מיכל צוק: בסופו של דבר האטרקטיביות של העובדים הזרים היא העובדה שבסופו של דבר הם זולים יותר למעסיק שלהם.

מיכל צוק: אמר גלעד נתן וצדק, אם הם לא היו יותר זולים לא היו מעסיקים אותם, זה נכון גם בחקלאות.

יצחק מויאל: זה לא נכון.

יעקב כץ: יש לנו עוד מעט ישיבה נוספת בנושא הבניין, אני מקדיש לנושא הבנייה את כל כולי, אני רואה בזה ערך וכך ילדיי חונכו ולכן בחלקם הם עובדי כפיים, אני רואה בזה ערך מלכתחילה ולא בדיעבד, לכן השקענו את הצרכים בענף הבנייה.

יעקב כץ: אני רוצה לומר לך שגם אצלך במשרד האוצר, בעצם זה שייך לישיבה הבאה, אבל ההסתכלות על הצורך של הענף זה לראות ולפתור עוד פרמטרים שבאים לידי ביטוי גם של הציבור הישראלי, זה לא ראה וקדש שאני עכשיו אומר גוזר, צריך לראות את הדברים באופן כולל.

יעקב כץ: מר יצחק מויאל אני מציע ואני רואה שאתם בידידות גדולה, אני מציע שאת השאלות למה זה בדולרים ולא בשקלים ולמה גובים מיסים גובהים, דבר איתם.

יעקב כץ: למיכל צוק אני אומר שהבעיה עם העובדים הזרים בתחום הזה כמעט לא רלוונטית כי המספר ירד היום ל- 6,000 עובדים.

יעקב כץ: כשאני מתייחס לעובדים זרים אני מתייחס בעיקר לעובדים זרים שבאים, לא לערבים הפלסטינאים.

שלום בן משה: היום יש 11,000 פלסטינאים, אם פעם היו 16,000.

יעקב כץ: שמעתי שאבו מאזן הודיע שהם לא רוצים כרגע שערבים יכנסו לעבודה בבניין לא פה ולא שם, אז זה יכרחאותנו "כאשר יענו אותו כן יפרה וכן יפרוץ".

יעקב כץ: כמו בזמן השביתה הגדולה בשנת 1939 שהכריחה את הישראלים ללמוד את העבודה.

יעקב כץ: אני מבקש לסכם את הישיבה.

יעקב כץ: ראשית להודות לכם שהגעתם.

יעקב כץ: אני רואה בזה יום שמחה לישראל, אני ממש מאושר.

יעקב כץ: מי מכין את ההסכם?

שלום בן משה: יש הסכם הבנות.

שלום בן משה: אדוני היושב ראש, יצחק מויאל הוא אחד החותמים.

יעקב כץ: זו מילה של קצין שביום שלישי חותמים כאן אצלי במשרד.

יעקב כץ: אני רואה בזה ערך גדול, הבטחתם לי שלפתיחת הקורס עצמו שאני אשתתף בפתיחה.

יעקב כץ: אני רוצה להשתתף ולנשק את החיילים ולהגיד להם עד כמה אני שמח שהם מתחילים לעבוד בעבודת הקודש של בניית ארץ ישראל.

יעקב כץ: אני מודה לכם מאוד שהגעתם, אני מודה לכם על כך שהתקדמתם.

יעקב כץ: בעוד עשר דקות אני אתחיל את הדיון בנושא הצרכים בענף.