הוועדה המשותפת לדיון בהצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (משאל עם), כנסת 18, פרוטוקול מספר 8, 2010-02-22 13:00

יריב לוין: אני פותח את הישיבה.

יריב לוין: המטרה בישיבה היום היא לעשות מעבר על כל ההתאמות והדברים שנשארו פתוחים.

דוד רותם: האם חזרת עם תשובות משר החינוך?

יריב לוין: שר החינוך צריך לתת לי תשובה.

יריב לוין: העברתי לו מכתב, והוא ייתן לי תשובה בשבוע או בשבועיים הקרובים.

דוד רותם: היה סעיף שאני ביקשתי לשנות אותו ואתה לא הסכמת, הסעיף שמדבר על פיצול קלפיות.

יריב לוין: מדובר בסעיף 14, ששינינו ל-750.

ארבל אסטרחן: במקום 900 נקבעו 750.

דוד רותם: אני ביקשתי שזה יהיה 650.

דוד רותם: כי ועדת הבחירות אומרת שהיא לא מסוגלת.

יריב לוין: היא מסוגלת.

דוד רותם: תעשה חשבון פשוט.

דוד רותם: אנחנו מצביעים 10 איש.

דוד רותם: לפי 750 איש, זה 75 אנשים בשעה ב-100% הצבעה.

עו"ד איילת פישמן: זה בלתי סביר.

דוד רותם: זה מסוג הדברים שאי-אפשר להיכנס לסיכון.

יריב לוין: אבל יש לך שני פרגודים.

דוד רותם: שני פרגודים זה לא מספיק.

עו"ד אורלי עדס: זה לא יהיה בכל הקלפיות.

דוד רותם: לוקח זמן לזהות את האדם, לוקח לו זמן להיכנס.

דוד רותם: יבואו אנשים ויעמדו בתור.

עו"ד איילת פישמן: זו מראש הגדרה שאנחנו מקשים על המצביעים ויוצרים לחץ בקלפיות.

עו"ד איילת פישמן: למה?

דוד רותם: אני לא רוצה.

דוד רותם: 650 מספיק לי.

יריב לוין: אבל הבעיה היא בעיה של עלויות.

עו"ד אורלי עדס: אבל בביטול השבתון נחסכים מיליוני שקלים.

דוד רותם: דמוקרטיה עולה כסף.

דוד רותם: אנחנו מדברים פה על דבר שהוא מאוד קריטי לקיומה של מדינת ישראל, ולכן אני רוצה לאפשר לאנשים להצביע.

דוד רותם: אני לא רוצה שיבואו אנשים ויראו שיש 20 איש בתור ולכן ילכו הביתה.

דוד רותם: אין פה מפלגות שיסיעו אנשים.

יריב לוין: לפיצול של כמה קלפיות נוספות הפער הזה בין 750 ל-650 יגרום?

עו"ד אורלי עדס: יש 2,500 קלפיות שהן מעל 650 מצביעים שצריך יהיה לפצל אותן לעומת 1,500 או 1,700.

דוד רותם: היום את צריכה לפצל 1,700 קלפיות, אם זה 750, ואם זה יהיה 650 אז זה הבדל של 700 קלפיות.

דוד רותם: זה לא מי יודע מה.

עו"ד אורלי עדס: זה יהיה המחיר הקטן של ביטול השבתון.

שלמה מולה: למה לא יהיה שבתון?

יריב לוין: אם אתה רוצה שבתון, תציע הסתייגות.

דוד רותם: אתה רוצה שבתון כי אתה לא רוצה שהממשלה תחליט.

דוד רותם: אתם רק מדברים על שלום.

דוד רותם: יש אותה הסתייגות שבזמנו העלה שלמה, בשאלה מה קורה אם החליטה הממשלה, קבענו משאל עם ואז הכנסת מתפזרת והולכים לבחירות.

דוד רותם: שלמה ביקש, ואני חשבתי שהוא צודק, שאם יש בחירות אין משאל עם.

דוד רותם: אחרי הבחירות הממשלה תחליט עוד פעם.

דוד רותם: למה צריך לעשות משאל עם באותו יום?

דוד רותם: יכול להיות שהממשלה הבאה תחליט אחרת.

ארבל אסטרחן: זה הנוסח שהיה בכחול.

דוד רותם: אני חושב ששלמה צודק בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: סעיף 5 היום אומר, שאם אישרה הכנסת הסכם ב-30 יום מיום אישור ההסכם עד 120 יום מאותו יום שחל יום הבחירות, ייערך משאל העם ביום הבחירות.

דוד רותם: הממשלה הנוכחית החליטה שהיא רוצה לעשות נסיגה ברמת הגולן.

דוד רותם: היא הגישה את ההסכם ואז אנחנו הולכים לבחירות.

דוד רותם: באותו יום יש משאל עם ומחליטים לאשר את ההסכם.

דוד רותם: אבל קמה ממשלה אחרי הבחירות שאומרת שהיא לא רוצה את ההסכם הזה.

ארבל אסטרחן: זה לא מחייב אותה.

עו"ד עמי ברקוביץ: אין לה חובה לאשרר אותו.

דוד רותם: שלמה אמר, והוא צודק: באה ממשלה חדשה, תן לה לעשות את העסק הזה, והיא תחליט אם היא רוצה.

דוד רותם: אם היא תרצה, היא תבוא למשאל עם.

ארבל אסטרחן: זה מה שהיה בנוסח הכחול.

יריב לוין: אבל יש לי שאלה שאני רוצה להבין מבחינה משפטית.

יריב לוין: אם הממשלה קיבלה החלטה ללכת למהלך הזה, אישרה הסכם, והחליטו שבד בבד מתפזרים והולכים לבחירות.

יריב לוין: הסתיימו הבחירות, הממשלה תצטרך לאשר.

דוד רותם: הממשלה תצטרך לקבל מחדש החלטה, הכנסת תצטרך להחליט מחדש, ואז ילכו למשאל עם.

דוד רותם: יש ממשלה חדשה, למה אני צריך לכבול ממשלה חדשה וכנסת חדשה?

שלמה מולה: בעיקרון אני אתך, אבל בסייג אחד.

שלמה מולה: נניח שהממשלה מגיעה להסכם שלום, הבחירות יהיו עוד 90 יום והממשלה מביאה הסכם היום, מקבלת את הרוב בממשלה, מביאים את ההסכם לכנסת.

שלמה מולה: הכנסת מאשרת, והממשלה אומרת לאחר מכן: יחד עם הבחירות גם אביא את משאל העם.

דוד רותם: זה מה שכתוב היום, ואתה התנגדת לזה, ובצדק.

שלמה מולה: השאלה שלי היתה אחרת.

שלמה מולה: במידה שהממשלה לא אישרה, יש הסכם אבל הממשלה לא הביאה את זה לכנסת ויצאנו לבחירות, זאת אומרת לא חל משאל עם, אז מה קורה לאחר מכן?

דוד רותם: צריכים לעשות אחר כך משאל עם.

שלמה מולה: בדיוק.

שלמה מולה: לזה התכוונתי.

דוד רותם: אתה צודק.

שלמה מולה: נניח שהכנסת לא מעבירה את ההצעה שהממשלה העבירה, אין רוב בכנסת.

דוד רותם: אז אין משאל עם.

שלמה מולה: השאלה שאני שאלתי, האם את החלטת הממשלה רק החלטת ממשלה יכולה לבטל.

שלמה מולה: הרי הממשלה הקודמת כן קיבלה את האישור, הכנסת לא אישרה, והממשלה שתיבחר לא יכולה להמשיך בכנסת החדשה באותה פרוצדורה.

שלמה מולה: יש הממשלה הקודמת שקיבלה את הסכם השלום, והכנסת לא אישרה ולכן זה לא הגיע למשאל עם.

שלמה מולה: הממשלה החדשה יכולה להמשיך את אותו רצף של הסכם שלום ולהגיד: אני מביאה עכשיו לכנסת, ואחר כך אנחנו הולכים למשאל עם.

דוד רותם: יש רק בעיה אחת במה שאתה אומר, ואתה כאופוזיציה צריך לחשוב עליה.

שלמה מולה: אנחנו עוסקים בעניין חוקתי.

דוד רותם: הבעיה היא שאני לא רוצה לאפשר לממשלה לומר: עשיתי הסכם שלום, עכשיו אני הולכת לבחירות ולמשאל עם, ואני אנצח בגדול כי מכרתי את מחיר השלום.

דוד רותם: אני לא רוצה שזה ישפיע על הבחירות, לכן אני אומר:

דוד רותם: אם אתם רוצים לעשות הסכם שלום, אם אתם רוצים לעשות משאל עם, הולכים לבחירות ותעצרו את הכול.

דוד רותם: אחרי הבחירות תקום ממשלה, ואם היא תחליט שהיא רוצה להמשיך את הפרויקט הזה או לעשות שלום, היא תלך למשאל עם.

דוד רותם: אל תלכו על הסכם שלום כאילו לבחירות, כי אתם מרמים את כל הציבור.

שלמה מולה: למה?

דוד רותם: אתן לך דוגמה.

דוד רותם: נניח שערב הבחירות האחרונות קדימה היתה בשלטון והיתה אומרת שהיא רוצה ללכת לשלום, חותמת על הסכם, עכשיו הולכים לבחירות.

דוד רותם: קדימה היתה מקבלת במקום 28 מנדטים, 35 מנדטים, אבל עדיין היתה צריכה את ישראל ביתנו כדי לעשות הסכם.

דוד רותם: אני רוצה שאם היו בחירות, תתחיל את הסיפור מחדש.

יריב לוין: אבל אתה מבין שיש בעיה קשה.

דוד רותם: מבחינת הכסף?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: מה קורה אם הממשלה אישרה וכעבור חודש התפזרה הכנסת?

דוד רותם: זה בסדר אם תוך 90 יום אין בחירות, אז אין משאל עם.

דוד רותם: זה מה שכתוב בחוק היום.

יריב לוין: זה לא מה שכתוב בחוק היום.

דוד רותם: יש ממשלה חדשה, מתחילים את הסיפור מחדש.

דוד רותם: זה אומר לקבל החלטה ולהביא לכנסת וללכת למשאל עם.

אריה אלדד: אפשר להחליט במקרה כזה שיום הבחירות הוא יום משאל עם.

שלמה מולה: זה מה שכתוב בהצעה.

דוד רותם: ואז קמה ממשלה חדשה שמחליטה לא לקיים את רצון העם?

דוד רותם: העם החליט במשאל העם שהוא בעד נסיגה מהגולן.

אריה אלדד: אם אין הסכם ואם הממשלה החדשה החליטה שהיא לא חותמת על ההסכם.

דוד רותם: הממשלה חתמה כבר על ההסכם, הכנסת כבר אישרה את זה ואז הולכים לבחירות.

אריה אלדד: אתה מבין שהממשלה יכולה לחתום על ההסכם בראשי תיבות בלי לאשרר אותו.

אריה אלדד: השלב האחרון הוא משאל העם.

יריב לוין: אם הכנסת לא אישרה, אין בכלל משאל עם.

דוד רותם: הכנסת אישרה.

אריה אלדד: הכנסת אישרה, הולכים למשאל עם ואז הכנסת מתפזרת.

אריה אלדד: להבנתי אין הסכם במובן המשפטי הבין-לאומי שלו, במובן הציבורי.

דוד רותם: פירושו של דבר שאין טעם במשאל עם, ואתה אומר לעשות את משאל העם באותו יום.

דוד רותם: זה בדיוק מה שאני טוען.

יריב לוין: אתם צריכים לזכור שזה לא רק הסכם.

דוד רותם: למה שזה לא יבוא עוד פעם לממשלה?

יריב לוין: אני לא מתנגד שזה יבוא עוד פעם לממשלה.

שלמה מולה: אתם רואים כמה קשה לנו עם משאל העם הזה?

יריב לוין: בטח שקשה.

יריב לוין: אבל עוד יותר קשה צריך להיות אם לוותר על חלקי מולדת.

יריב לוין: זו החלטה הרבה יותר קשה מלפתור קושי טכני במשאל עם.

שלמה מולה: לא אמרתי שאני בעד לוותר על חלקי מולדת.

שלמה מולה: אני רוצה חכירה למאה שנה, גם על יהודה ושומרון וגם על רמת הגולן.

אריה אלדד: אני לא רואה בזה עניין עקרוני עד כדי כך.

אריה אלדד: אפשר כך ואפשר כך.

יריב לוין: אני מסכים.

אריה אלדד: זה לא אמור להפיל את החוק.

יריב לוין: זו סוגיה טכנית.

דוד רותם: צריך לתקן את החוק עכשיו, לפני שמביאים אותו.

שלמה מולה: אולי אפשר לקבל חוות דעת של מומחה?

יריב לוין: אין פה עניין של מומחה.

יריב לוין: יש פה שאלה עקרונית שצריך להכריע בה.

שלמה מולה: אני לא מבין ממה אתה מפחד.

יריב לוין: אני אגיד לך למה אני חושב שצריך להשאיר את הנוסח הקיים, כי הרי באופן עקרוני לא היו בחירות, יש משאל עם, יש הכרעה במשאל עם.

יריב לוין: למחרת הממשלה מחליטה שהיא בכל זאת רוצה לעשות אחרת, גם אז מותר.

יריב לוין: אז איפה ההבדל?

דוד רותם: אתם שוללים את כל הרעיון שנקרא משאל עם.

דוד רותם: אני לא מאמין שיש ממשלה שכאשר היא הולכת למשאל עם היא לא תקיים את החלטת משאל העם.

דוד רותם: זה לא מפקד הבוחרים.

יריב לוין: הלוואי שהנחת היסוד הזאת שלך נכונה.

יריב לוין: עובדה שמי שעשה את מה שעשה גם עם משאל מתפקדים, בסוף לא קיבל את דעתם.

דוד רותם: כמה זה בסך הכול משאל המתפקדים?

יריב לוין: זה לא חשוב.

יריב לוין: עם התוצאות של הפופולאריות שהוא הגיע אליה אחרי שהוא עשה את זה אי-אפשר להתווכח.

יריב לוין: אני לא מציע שנשנה בעניין הזה.

יריב לוין: 650 זה בסדר, אנחנו מאשרים.

שלמה מולה: אם תראה לנכון שאנחנו ניוועץ במומחים, אז נשמח.

שלמה מולה: אני לא לוחץ אותך, אבל אשמח מאוד שתאפשר לנו.

שלמה מולה: בעם שלנו השינויים הפוליטיים הם לעתים מאוד קרובות.

שלמה מולה: אתה לא יכול לחזות ולהגיד שלא יהיה.

יריב לוין: נראה מה נכריע בסופו של עניין בסוגיה הזאת.

יריב לוין: נשארה לנו הסוגיה של שלטי חוצות וההתאמות של התעמולה.

יריב לוין: בבקשה.

דוד רותם: איך תיקנתם את הסעיף של הרשויות המקומיות?

ארבל אסטרחן: הורדנו את המיידית, ההשפעה הישירה.

ארבל אסטרחן: יש שני נושאים שנשארו די פתוחים.

ארבל אסטרחן: בעמוד 24 למטה יש פסקה (7), שבאה לתקן את סעיף 10(ב) בחוק התעמולה.

ארבל אסטרחן: סעיף 10(ב) הוא סעיף ארוך שמדבר היום על פרסום על גבי שלטי חוצות ואוטובוסים.

ארבל אסטרחן: אני היום קובע חוק התעמולה, לגבי בחירות רגילות, שפרסום על גבי שלטי חוצות ואוטובוסים ייעשה רק על-ידי מתמודד בבחירות, ואז הוא קובע שמשווק פרסום, שזה מי שעוסק בהפעלה של מתקני פרסום חוצות, לא יפלה בין מתמודדים בבחירות בכל דרך, לרבות מחיר, מועדי פרסום, שיבוץ תעמולה, ומשווק כזה שמפעיל למעלה מ-10% מכלל מתקני הפרסום בשטח המדינה כולה או בשטח רשות מקומית מסוימת, לא יקצה למתמודד אחד שטח שעולה על 10% משטחי הפרסום שלו, במדינה או ברשות מקומית מסוימת.

ארבל אסטרחן: הוא גם אוסר על מתמודד לפרסם יותר מ-10%, והוא מטיל חובות מסירת הודעות על משווק הפרסום למבקר המדינה.

ארבל אסטרחן: הוא צריך להודיע את מספרם, מיקומם ושטח הפרסום של מתקני פרסום החוצות שלו, חבילות הפרסום, המחירים וכו', ומודיע על זה גם לוועדת הבחירות.

ארבל אסטרחן: עוד קובע היום סעיף 10(ב), שבתקופה שאינה תקופת הבחירות, זאת אומרת שלפני 90 הימים שלפני הבחירות, לא יחולו המגבלות האלה.

שלמה מולה: מה החלטנו לגבי מימון התעמולה?

ארבל אסטרחן: דובר שהמדינה לא תשתתף במימון.

שלמה מולה: דובר שזה יהיה מימון פרטי?

ארבל אסטרחן: היות שמי שמשתתף במימון זה לא מפלגות, או לא רק מפלגות.

שלמה מולה: יש פה בעיה.

שלמה מולה: אתם רוצים שאני אביא עכשיו מאיזה שיח' סעודי כסף, אבוא לפה ואשטוף את המדינה בתעמולת בחירות?

דוד רותם: בעד או נגד?

שלמה מולה: מה זה משנה?

דוד רותם: זה משנה.

דוד רותם: בעד זה הרי המדינה.

דוד רותם: הממשלה תשים את כל כובד משקלה.

רחל אדטו: אבל התקציב הזה הרי בא ממקום כלשהו.

שלמה מולה: מה זה המדינה?

שלמה מולה: האם משרד ראש הממשלה או משרד החוץ?

יריב לוין: אנחנו נגמור את סוגיית השילוט.

יריב לוין: אם תרצו לחזור לנושא שכבר דיברנו עליו, אפשר יהיה.

שלמה מולה: זה מתקשר לנושא.

יריב לוין: זה לא מתקשר מטעם אחד פשוט, כי בכל מקרה, גם אם יהיה מימון מדינה, עדיין אתה לא יכול למנוע מכל מיני גופים שהם גופים פרטיים לקבל כסף ולעשות פרסומת.

יריב לוין: אם תרצו, נבדוק גם את העניין הזה פעם נוספת.

ארבל אסטרחן: יש פה ניסיון בנוסח שבפניכם להתאים את הסעיף הזה במטרה ליצור בכל זאת איזשהו שוויון ומניעת השתלטות של גוף אחד או צד אחד על כל שלטי החוץ, ואיזשהו רצון לשמור על שוויון גם במחירים וכו'.

ארבל אסטרחן: אבל מצד שני יש הידיעה שאין מתמודד בבחירות ולא רוצים להגביל מי יכול לפרסם.

ארבל אסטרחן: הנוסח שמוצע כעת, שזה הנוסח שדובר עליו גם בכנסת הקודמת, מדבר גם הוא על תקופת בחירות שזה מעת שאישרה הכנסת את ההסכם, זה מה שמופיע בעמוד 25 למעלה.

ארבל אסטרחן: נמחקת ההוראה שהתעמולה היא מטעם מתמודד בבחירות, זאת אומרת כל אדם או גוף יוכל לפרסם תעמולה בקשר למשאל העם, אבל ייקבע שמשווק פרסום לא יפלה בין המבקשים לפרסם מסר פרסומי של תעמולה לקראת משאל עם בכל דרך שהיא, מה שקבוע גם היום, לרבות במחיר, מועדי פרסום, שיבוץ תעמולה.

ארבל אסטרחן: אחר כך, במקום שכתוב היום הנושא של לא יותר מ-10% למפלגה, מוצע שמשווק שמפעיל למעלה מ-10% מכלל מתקני פרסום החוצות בשטח המדינה כולה או בשטח רשות מקומית לא יקצה לכלל המבקשים לפרסם מסר פרסומי בעד כל אחת מהעמדות יותר מ-30% משטח הפרסום שלו במדינה כולה או ברשות המקומית.

ארבל אסטרחן: פה מוצע להוסיף, שאם יש לו ספק מהי העמדה, אם מביאים לו שלט והוא לא יודע אם זה צריך להיכנס ל-30% של הבעד או הנגד, הוא יפנה ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית שיכריע בדבר, וראשי היושב-ראש לדרוש מהמבקש לפרסם את המסר כל מידע בעניין.

אריה אלדד: מה קורה אם אני רוצה למנוע נסיגה מהגולן, ומייד כשמתחילה תקופת התעמולה אני פונה למפרסם מסוים ורוכש ממנו 30% מהשטח, ולמחרת בא עוד מישהו, הוא צריך להגיד לו שנמכרו כל השטחים?

ארבל אסטרחן: כן.

רחל אדטו: לכן רלוונטי מה ששלמה אמר לגבי בעל המעה ובעל הדעה.

אריה אלדד: זה סוג של מגבלה, שהחוק היום קובע, ששיח' סעודי לא יכול להשתלט על 100% משטחי הפרסום.

רחל אדטו: נתייחס למשהו רלוונטי.

רחל אדטו: "ישראל היום" זה העיתון של הליכוד.

אריה אלדד: האם "ידיעות" הוא עיתון של קדימה?

רחל אדטו: לא יודעת.

אריה אלדד: לדעתי כן.

אריה אלדד: כך הרגשתי בתקופת ההתנתקות.

רחל אדטו: אדלסון רוצה לעזור עכשיו לממשלה, והוא מקצה את השטחים ב"ישראל היום" רק בעד הנסיגה או רק נגד הנסיגה.

יריב לוין: לא מדברים על פרסום בעיתון.

יריב לוין: פרסום בעיתון יכול לעשות מה שהוא רוצה.

רחל אדטו: זו אותה סוגיה.

יריב לוין: את לא יכולה לכפות עליו בעיתון לתת פרסומות למי שהוא לא רוצה.

אריה אלדד: תנסי לפרסם ב"הארץ" משהו שהם לא מסכימים אתו.

יריב לוין: שלטי החוצות הם המשאב היחיד שהוא משאב מוגבל מבחינה כמותית, ולכן השאלה האם צריך להידרש שם להסדר.

יריב לוין: חשבנו שנכון לעשות שם איזשהו הסדר, כפי שקיים גם בבחירות, לא באופן שונה מבחירות, ולחלק אותו באיזושהי צורה בין שתי הקבוצות בגדול של הבעד ונגד.

יריב לוין: זה מה שאפשר לעשות.

שלמה מולה: אני חושב שכל הנושא הזה של הכספים שמגויסים, אפילו חבר כנסת שפונה לפריימריס אתה מגביל אותו מראש בהוצאות.

שלמה מולה: זה קשור הכול בכול.

יריב לוין: אני בעד.

יריב לוין: אתה מוכן להכין לי הצעה כתובה שאפשר יהיה לדון בה בעניין הזה?

יריב לוין: הרי אלה דברים בעלמא.

יריב לוין: הרי איך אפשר לייצר מנגנון שמונע מיריב לוין, שיושב אצלו בבית וכואב לו הלב על מה שקורה עם רמת-הגולן, ללכת לבית דפוס, להדפיס 20 שלטים, להדביק אותם על מכוניות חונות בדרך, לשלוח שני ילדים שאני נותן להם כסף כי אני חושב שזה חשוב שיעמדו בצומת ויחלקו סטיקרים למכוניות.

יריב לוין: האם אתה רוצה לעצור את האדם הזה?

יריב לוין: מה תעשה אתו?

רחל אדטו: לבטל את כל החוק הזה.

יריב לוין: הסברתי כבר, שאם הכוונה היא לשים עזים כדי לעשות סחבת, זה לא יועיל.

יריב לוין: אז תהיה ישיבה ביום חמישי והכול ייגמר.

יריב לוין: אם יש הצעות קונסטרוקטיביות, בהנחה שיש חוק, איך עושים אותו נכון, אני בעד לשמוע.

רחל אדטו: מה שאמרתי לבטל את החוק לא קשור למה שאמר חבר הכנסת מולה.

רחל אדטו: מה שהוא אמר היה מאוד ענייני.

יריב לוין: אז תגידו לי שיש לכם רעיון גאוני איך אתם חוסמים את המימון החיצוני באופן טוטאלי.

שלמה מולה: אתם רוצים עכשיו שהאיחוד האירופי ייתן כסף?

יריב לוין: אנחנו לא רוצים, אז מה?

אריה אלדד: הוא נותן למעלה ממאה מיליון יורו.

שלמה מולה: אתה רוצה שהוא ייתן מיליארד יורו כדי להעביר את משאל העם?

יריב לוין: אם עכשיו ארגון "עדאללה" יעשה מסיבת עיתונאים ויודיע שהוא תומך בנסיגה מרמת הגולן, מה אתה מציע שאני אעשה אתו, אתלה אותו?

יריב לוין: אוריד את כל שלטי החוצות במדינה, כי מישהו כתב משהו הפוך?

יריב לוין: תבואו עם רעיון ישים, מאה אחוז.

שלמה מולה: אני מודה לך שאמרת שיתקיים דיון על הנושא של המימון.

יריב לוין: הדיון על הנושא של המימון כבר התקיים.

שלמה מולה: חייב להיות מימון שוויוני של המדינה.

יריב לוין: אין דבר כזה מימון שוויוני של המדינה.

אריה אלדד: יש לך אינספור ערוצים של פרסום לא ממומן.

שלמה מולה: את הבחירות המדינה מממנת?

יריב לוין: בחירות זה לא אותו דבר.

אריה אלדד: כי בבחירות נבחרת מפלגה או מתמודד.

שלמה מולה: פה יש בעד ונגד.

יריב לוין: פה יש רעיון, פה כל המדינה שחקנים.

יריב לוין: כל עמותה, כל ארגון, כל רשות מקומית, כל אדם שהולך ברחוב.

אריה אלדד: בבחירות יש לך מפלגה שהיא בעלת עניין, אתה אומר שכל פרסומת לטובת המפלגה משויכת על-פי החוק למפלגה.

אריה אלדד: ברעיון אין לך כתובת.

שלמה מולה: אני אומר שכל מי שבעד יצטרך לדווח על הוצאת הכסף.

יריב לוין: אני אפתח את המטה הכי גדול של המתנגדים ביישוב תפוח.

יריב לוין: אני אזרים לשם 20 מיליון דולר, ואז אגיד לך שדיווחתי לך וכיסיתי, עכשיו יותר אי-אפשר לעשות שום דבר.

יריב לוין: כל התעמולה הסתיימה, הוצאו כל הכספים המותרים.

יריב לוין: איך יכול להיות דבר כזה?

יריב לוין: תבואו עם דברים שהם בני ביצוע בקונטקסט הקיים.

יריב לוין: אני לא נגד להכניס דברים טובים, אבל תבואו עם משהו שאפשר לעשות אתו משהו.

יריב לוין: בשורה התחתונה, אם אני מבין נכון, אנחנו מגיעים להסדר של 30% וכן הלאה.

יריב לוין: יש לנו המסלול של פנייה ליושב-ראש ועדת הבחירות, במידה שיש תלונות וטענות וספקות וכן הלאה.

ארבל אסטרחן: ברור שזה גם מעורר שאלות, אבל זה הנוסח שהוועדה הגיע אליו, בשביל ליצור איזשהו שוויון, לחייב את בעלי שלטי החוצות לאפשר לשני הצדדים לפרסם.

ארבל אסטרחן: כמובן, כל אחד מהצדדים רק אם ירצו ויהיה כסף, אבל זה לפחות מונע מצב שצד אחד משתלט על כל השלטים.

ארבל אסטרחן: מוצע להשאיר את ההוראות שמחייבות את משווקי הפרסום לדווח למבקר המדינה על השילוט והחבילות.

ארבל אסטרחן: היום יש הוראה, שבתקופה שאינה תקופת בחירות, זאת אומרת לפני 90 הימים, לא יחולו ההוראות על שימוש במתקנים לפי החוק הזה.

ארבל אסטרחן: אנחנו הצענו למחוק את זה, כי חשבנו שלפני שהכנסת אישרה בעצם לא מתחיל הקמפיין.

ארבל אסטרחן: אבל יש לנו מחשבה שנייה, אומנם לפני שהכנסת אישרה, אבל הממשלה כבר אישרה, ואז אולי גם בתקופה שלפני שזה בא לכנסת כדאי להשאיר את זה.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: זה לא קריטי.

עו"ד אורלי עדס: לגבי הסמכות של יושב-ראש הוועדה להכריע במקרה של ספק, גם בסעיף הזה וגם בסעיף 17(ב), מאחר שמדובר בסמכות ישירה של יושבת-ראש הוועדה, אנחנו מבקשים להעביר את הנוסח להערותיה.

יריב לוין: אפשר לעשות כך.

ארבל אסטרחן: אנחנו נעביר גם למבקר המדינה את הסעיף שנשאר, לראות אם יש משמעות לדיווח אליו או שזה רק קשור למפלגות היום, ואז זה לא רלוונטי.

ארבל אסטרחן: דבר נוסף שנשאר זה מה קורה כאשר הבחירות לכנסת ומשאל העם נערכים באותו יום.

ארבל אסטרחן: התעוררו כל מיני שאלות, כי יש הגבלות על בחירות שלא קיימות במשאל עם, מטבע הדברים, בגלל הצדדים השונים שמשתתפים.

ארבל אסטרחן: זה מופיע אצלכם בעמוד 27 למטה.

רחל אדטו: אמרנו שיש בעיה עם העניין הזה של משאל עם ובחירות באותו יום.

רחל אדטו: זאת היתה בעיה שנשארה פתוחה.

יריב לוין: יש הצעה שהציע פה גם דוד רותם, לקבוע שאם יש בחירות, לא יהיה באותו יום משאל עם, ואז יהיה משאל עם רק אחר כך.

יריב לוין: אני מכוון שההצעה גם מקובלת עליך, חבר הכנסת מולה.

יריב לוין: אני מוכן לזה, למרות שאני לא בטוח שזה נכון.

שלמה מולה: לכן ביקשתי בנקודה הזאת כן להביא לכאן מומחים שייתנו חוות דעת אם זה בסדר.

יריב לוין: אין פה עניין של מומחיות.

אריה אלדד: הרי אנחנו מדברים רק על מתאר אחד, שהממשלה החליטה לוותר על שטחים, ומשאל העם אולי יפיל אותו.

אריה אלדד: אנחנו נשמח עכשיו לדחות את זה בעוד 90 יום.

אריה אלדד: אולי יבוא המשיח, אולי הערבים יתחרטו, אולי יקרה משהו.

אריה אלדד: לכן לא צריך פה מומחה.

יריב לוין: לכן אני לא אוהב את זה, כי אני חושב שאת ההכרעה הזאת צריך להכריע בלי ויכוחים.

רחל אדטו: אם הממשלה הבאה היא ממשלה שלנו, אז היא ממילא תקדם את הדבר הזה.

יריב לוין: אני חושב שזה לא נכון תפיסתית, למרות שהתוצאה של זה היא יותר טובה למי שרוצה למנוע את הביצוע של זה.

יריב לוין: לא נראה לי נכון לייצר טווח זמן ארוך מדי.

יריב לוין: כל הזמן ניסינו להתכנס פה לטווחי זמן שהם סבירים.

רחל אדטו: זו הצעה שיכולה ליפול בבג"ץ, לדעתי.

שלמה מולה: כל החוק הזה יגיע לבג"ץ.

רחל אדטו: השאלה הספציפית הזאת היא בהחלט לבג"ץ, שאפשר שהיא תישאל, אם ממשלה שיוצאת יכולה לקבוע בהחלטות של משאל עם.

יריב לוין: אם זאת עמדתכם, אם אתם אומרים לי שאתם חושבים שזה הדבר הנכון לעשות, אני לא מתנגד לזה.

יריב לוין: ראיתי בעיני רוחי את הצורך לנסות לצמצם את פרק הזמן, עד כמה שניתן, כי זה לא מצב נכון שהדבר הזה יתארך ויתמשך ללא סוף.

יריב לוין: אם אתם חושבים שהשיקולים האלה, הנכונים, שאתם מעלים גוברים על השיקול של מידת הזמן, אני מוכן ללכת אתכם בעניין הזה.

רחל אדטו: הרי אני מהישיבה הראשונה אומרת שאנחנו מדברים על משאל עם רק לגבי רמת הגולן, ואני אומרת שאם אנחנו עושים חוק משאל עם, זה חוק שיתפוס גם לגבי הלכה ומדינה וכל מיני דברים אחרים.

רחל אדטו: אתה מתייחס לחוק כאילו שהוא יעסוק רק בשאלה ספציפית.

יריב לוין: הבטחתי לך, ואני לא אחזור בי, שאם תהיה כאן החלטה לקבל הסתייגות שלכם שהעניין הזה חל על משהו שהוא מעבר לפקודת סדרי השלטון והמשפט, אנחנו נתחיל את כל הדיון בחוק מהתחלה לאור ההחלטה הזאת.

יריב לוין: מאחר שאני מעריך שלא זה מה שיוחלט, אני לא רואה טעם שנעסוק בתיאוריה.

יריב לוין: הבטחתי, אבל לא יהיה מצב שנאשר את זה עם הסתייגות כזאת ונלך עם הנוסח הקיים.

שלמה מולה: אני מודע למגבלות ההצבעה שיש לנו.

שלמה מולה: אבל אני מבטיח לך שזה יגיע לבג"ץ, ואני מקווה שבג"ץ יפתור את הבעיה.

יריב לוין: מזה משתמע שאתה חושב שלצד מסוים במפה הפוליטית יש רוב בבג"ץ, אז זה כבר נשמע לא טוב.

יריב לוין: כנראה שזה אולי נכון.

שלמה מולה: החוק לא חוקתי.

יריב לוין: אני עוד לא יודע שיש פה חוקה, אז החוקים לא חוקתיים לפני שיש חוקה?

יריב לוין: בואו לא נחליט מה יחליט בג"ץ, אם יחליט בכלל, ובואו לא ננהל את ענייננו כאילו אנחנו עובדים אצל מישהו אחר.

ארבל אסטרחן: בעמוד 27 יש שני דברים.

ארבל אסטרחן: האחד, לפני ה"באותו יום" דובר בישיבה הקודמת על רצון להביא לחובות איזון בשידורי הרדיו והטלוויזיה בגלל שמוחקים את הסעיף שאוסר תעמולה 60 ימים לפני הבחירות.

ארבל אסטרחן: מה שמופיע בעמוד 27, שבא לתקן את סעיף 17(ב) לחוק התעמולה, זה הסעיף שמאפשר ליושב-ראש ועדת הבחירות להוציא צו שמונע עבירות לפי חוק התעמולה.

ארבל אסטרחן: מוצע פה לאפשר לו להוציא צו גם על הפרה של חובות האיזון לפי חוק רשות השידור וחוק הרשות השנייה.

ארבל אסטרחן: מדובר פה בסמכות מאוד משמעותית, שדובר עליה בישיבה הקודמת או בזו שלפניה, לבחון לראות שהוא בסדר.

ארבל אסטרחן: היום חוק רשות השידור אומר שהרשות תבטיח שבשידורים יינתן מקום לביטוי מתאים של השקפות ודעות שונות הרווחות בציבור ותשודר אינפורמציה מהימנה.

ארבל אסטרחן: חוק הרשות השנייה קובע הוראות דומות בתקנות למשל.

ארבל אסטרחן: בתקנות הרשות השנייה לאתיקה בשידורי טלוויזיה ורדיו כתוב, למשל, שבנושא בעל משמעות ציבורית ייתן בעל זיכיון בשידוריו ביטוי נאות ומאוזן לדעות השונות הרווחות בציבור, ולא יעדיף דעה מסוימת על פני דעה אחרת.

ארבל אסטרחן: יש הוראות נוספות בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: הרשות השנייה תפעל לשידור מידע מהימן, הוגן ומאוזן.

ארבל אסטרחן: יש הוראות על חברת החדשות ועוד.

ארבל אסטרחן: מוצע שליושב-ראש הוועדה יהיו סמכויות להוציא צווים למניעת המשך או הפרה של חובות האיזון הללו.

עו"ד איילת פישמן: לא מסתדר לי משהו.

עו"ד איילת פישמן: אני לא מדברת בשם השופטת, כי השופטת לא הביעה את דעתה.

עו"ד איילת פישמן: יש כאן נושא של האיזון הקדוש, שאני לא רואה שיש כאן עמדה אחידה.

עו"ד איילת פישמן: לגבי עיתונות כתובה הכול פרוץ, כל אחד עושה מה שהוא רוצה בהתאם לכסף שיש לו.

עו"ד איילת פישמן: אין איזון, אין בקרה, אין כלום.

עו"ד איילת פישמן: לגבי שלטי חוצות יש מגבלות מסוימות.

עו"ד איילת פישמן: לגבי טלוויזיה ורדיו, מצד אחד אין תשדירים, כפי שאנחנו מכירים, מצד שני מטילים כאן איזושהי סמכות על השופט, שזה בכלל לא תפקידו.

עו"ד איילת פישמן: כי כפי שהרשות השנייה ורשות השידור עושות את זה בכל ימות השנה, למה לא יעשו את זה בתקופת בחירות?

עו"ד איילת פישמן: אז אם יש איזשהו קו, בואו נהיה עקביים לאורך כל הקו.

עו"ד איילת פישמן: אי-אפשר שבכל מדיה תהיה עמדה שונה לחלוטין.

יריב לוין: ההבדל הוא שבמה שקשור למשדרים בתקשורת האלקטרונית, יש נטייה, לא רק במקרה הזה אלא בכלל, לקיים איזושהי מנגנון של איזונים ואיזושהי יכולת שאדם יכול להגיד: אני חושב שפה השידורים לא מאוזנים או צד מסוים לא מקבל ביטוי מספיק, ומאפשרים ויוצרים את המנגנונים שנותנים את האפשרות ליצור איזון כזה.

יריב לוין: עיתונות כתובה או אתרי אינטרנט הם מטבעם בנויים אחרת.

יריב לוין: זה בהחלט לגיטימי שיהיה עיתון שהוא מגויס למטרה מסוימת והוא דברה של תנועה מסוימת או של רעיון מסוים, ולכן שם אתה לא עושה את אותם הסדרים שקיימים.

עו"ד איילת פישמן: אני מבינה את הטענה.

עו"ד איילת פישמן: זה עדיין לא לחלוטין פותר בעיני את העניין הכספי.

עו"ד איילת פישמן: אבל לנושא הפיתוח והאיזון, אם רשות השידור והרשות השנייה במשך כל ימי השנה מקיימות איזשהו איזון מסוים, למה שהם לא ימשיכו לתפקד בתפקידם הרגיל והטבעי בתקופת המשאל?

יריב לוין: יש שתי בעיות, בעיני לפחות.

יריב לוין: האחת היא שהמנגנונים שלהם בדרך כלל לא מיועדים להחלטה מהירה מהיום למחר.

יריב לוין: דבר שני, אני חושב שהסוגיה הזאת היא סוגיה כל כך משמעותית וכבר יש לנו תקדים של יושב-ראש ועדת בחירות שבמידה כזאת או אחרת כבר התערב בשידורים, שאני חושב שראוי ונכון לעגן את הסמכות שלו.

עו"ד אורלי עדס: זה לא מכוח חוק רשות השידור או מכוח חוק הרשות השנייה.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: זה מכוח הסמכות הכללית שלו.

עו"ד אורלי עדס: זה מכוח סעיף 24 לחוק יסוד: הכנסת.

עו"ד עמי ברקוביץ: זה מכוח סעיף 5 לחוק התעמולה.

אריה אלדד: אם היתה לו סמכות גם על "ישראל היום" וגם על "הארץ", את מבינה שזה בלתי אפשרי.

אריה אלדד: לפחות נעשה סדר.

יריב לוין: השאלה היא אם מפריע לכם שיש לו הסמכות או מפריע לכם שהסמכות באה כאילו מתוך החוק.

יריב לוין: היא לא באה מתוך החוק.

עו"ד אורלי עדס: אנחנו נבקש להעביר את זה ליושבת-ראש הוועדה.

יריב לוין: אין בעיה.

עו"ד אורלי עדס: כמו שאמרה איילת, גם בדיונים הקודמים דובר על כך שנצמדים בסופו של דבר למתכונות הקיימת של חוק התעמולה, והוחלט שזה לא המקום לשנות את זה בכל שזה נוגע למשאל עם ולשנות רק הוראות שהן חיוניות לעניין.

עו"ד אורלי עדס: כמו שאמרה איילת, אי-אפשר לטעמנו להשאיר תחום אחד פרוץ כמו הפרסום בעיתון, שמבטלים את כל המגבלות של 40 אינץ' ומודעה אחת ביום.

עו"ד אורלי עדס: נכון שהמתכונת של כל חוק התעמולה הוא השוויון בין כל המפלגות, שוויון כלשהו.

עו"ד אורלי עדס: אבל עדיין להשאיר את זה פרוץ בלי שום מגבלה, לטעמנו זה בעייתי.

יריב לוין: אבל אין דרך.

יריב לוין: איזו מגבלה אפשר להטיל פה?

אריה אלדד: 40 אינץ' אתה יכול להטיל.

אריה אלדד: לא יפרסם אדם הודעה בקשר למשאל עם יותר מ-40 אינץ'.

עו"ד עמי ברקוביץ: בגלל שיש לך מספר בלתי מוגבל של שחקנים, קל מאוד לעקוף את זה, להבדיל ממפלגות.

יריב לוין: אם יוסי ביילין מצרף חוברת שלמה לעיתון על יתרונות השלום, המיזמים הכלכליים העתידיים, הפיתוח שיהיה.

יריב לוין: מצרף את ספרו החדש, שולח אותו לכל עם ישראל, האם מישהו יכול למנוע ממנו את זה?

אריה אלדד: ביום שישי, לפני שאני פותח את העיתון אני מנער אותו כדי שכל התוספות ינשרו ממנו, ואני פטור מקריאתן.

יריב לוין: זה היינו הך.

יריב לוין: אז יהיה מוסף שלם על יתרונות השלום.

יריב לוין: עיתון "ידיעות אחרונות" יעשה לפני המשאל מוסף שלם: "היום שאחרי" – האתרים הכי יפים בסוריה, המיזמים הכלכליים הכי גדולים.

אריה אלדד: היום הופיעה מודעה בעניין ז'נבה: המדינה ביום שאחרי, ה' באייר, 14 במאי, ואז הופיע דף ריק.

אריה אלדד: כלומר, אם אין הסכם ז'נבה אין מדינה, אין כלום.

אריה אלדד: זה הופיע על עמוד שלם ב"הארץ".

יריב לוין: אנחנו חשבנו שנכון לתת לו סמכות מיוחדת ברחל בתך הקטנה, מעבר לזה.

יריב לוין: אם זה מפריע לכם, בעיני אפשר להוריד.

עו"ד אורלי עדס: אנחנו מבקשים להעביר את זה להערות יושבת-ראש הוועדה.

יריב לוין: אל תשכחו שאנחנו גם מבטלים את ההגבלה שישנה על 60 יום, שהיא באמת ארכאית.

ארבל אסטרחן: אפשר לסמוך על גופי השידור שיקיימו את החובות.

יריב לוין: אם אתם מרגישים יותר בנוח לבטל את זה, אפשר להוריד את זה.

אריה אלדד: יש טעם לצמצם הודעות ל-40 אינץ' למודעה בודדת?

יריב לוין: אתה לא יכול, כי נתתי עכשיו דוגמאות כמו מוספים.

יריב לוין: אז תהיה כתבה בעמוד 3 של יום שישי על אתרי התיירות הכי יפים בסוריה.

אריה אלדד: כתבות זה יכול להיות לשני הכיוונים.

יריב לוין: נכון, אבל זה מלאכותי.

יריב לוין: אתה יכול לכתוב שתהיה הגבלה של מודעה על 40 אינץ', אבל יתחכמו אתך.

עו"ד עמי ברקוביץ: ואם מישהו פותח עיתון שלם, מה אתה יכול לעשות נגד זה?

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: עיתון כמו "דבר הגולן".

יריב לוין: האם תגיד שאי-אפשר לעשות ביטאון בגולן בנושא?

יריב לוין: האם ל"מרכז פרס לשלום" יהיה אסור להוציא פרסומים בגלל שכתובה בכותרת המילה "לשלום"?

יריב לוין: זה לא מעשי.

ארבל אסטרחן: היום יש גם גודל מודעה וגם סך הכול.

אריה אלדד: סך הכול אמרנו שאנחנו לא יכולים, כי יש המון גופים שזכותם של כל אחד להתבטא.

אריה אלדד: אבל פר גודל מודעה כן.

יריב לוין: ומה תעשה באינטרנט?

יריב לוין: אנחנו נמחק 100%.

ארבל אסטרחן: אני רוצה להזכיר גם תיקון שדובר עליו בישיבה הקודמת, הצעה של חבר הכנסת רותם.

ארבל אסטרחן: 17(ג) היום מאפשר ליושב-ראש ועדת הבחירות להוציא צו להסרת מודעות וניקוי ושיקום מקרקעין, ופה הוצע להוסיף שלשלם הפעלת הסמכות שלו הוא יוכל לדרוש ממי שהדפיס חומר שיש בו תעמולה לקראת משאל עם פרטים בדבר מזמין ההדפסה והחומר שנמסר למזמין.

ארבל אסטרחן: המחשבה פה היתה שהוא יוכל להוציא צו נגד כל אדם או גוף שקיימו תעמולה לקראת משאל עם, כי זה לא רק מפלגות, ואז לא תמיד הוא ידע מי זה הגוף הזה ויוכל לדרוש מהמדפיס.

יריב לוין: אני חושב שזו הערכה נכונה וטובה.

ארבל אסטרחן: הדבר האחרון בעמוד 27.

ארבל אסטרחן: דובר על מה קורה כאשר יש משאל עם ובחירות באותו יום מבחינת התעמולה.

ארבל אסטרחן: הרעיון הוא שכאשר הם מתקיימים באותו יום, המפלגות ורשימת המתמודדים יפרסמו תעמולה לבחירות ויכול שהם גם יפרסמו תעמולה שקשורה למשאל עם, וגם כל אדם או גוף או עמותות יוכלו לפרסם תעמולה בעניין משאל העם.

ארבל אסטרחן: מה שמוצע, כפי שמופיע בפסקה (1) בעמוד 28: יחולו הוראות חוק התעמולה, למעט סעיף 5 – שזה הסעיף שמגביל 60 ימים תעמולה ברדיו ובטלוויזיה – על כל תעמולה הנעשית על-ידי מפלגה המתמודדת בבחירות, סיעה או רשימת מועמדים מטעמן או למענן, בין אם עסקה התעמולה בבחירות לכנסת ובין אם עסקה במשאל העם.

ארבל אסטרחן: פסקה (2): יחולו הוראות חוק התעמולה בשינויים האמורים – השינויים שדיברנו עליהם לגבי משאל עם כשהוא נערך בלי קשר לבחירות – על תעמולה לקראת משאל עם שנעשית על-ידי אדם או גוף שאינו מנוי בפסקה (1), ובלבד שאין בה משום תעמולה למען מפלגה או רשימת מועמדים מסוימת או למען מועמד מסוים.

ארבל אסטרחן: סמכויות יושב-ראש הוועדה, רק 17(ג) כי 17(ב) ירד, יחולו גם בקשר לתעמולת בחירות.

רחל אדטו: כשישבנו בדיונים על התקנון של הכנסת, על אלה שפורשים וסיעות וכדומה, יכול להיות שיש מישהו שפורש על הרקע הזה.

רחל אדטו: אז מה יחול לגביו בכללים האלה?

אריה אלדד: כמו על אדם פרטי.

רחל אדטו: אמרנו אז שיש דברים שחלים עליו.

יריב לוין: חוק הבחירות נוגע לשאלה של מה יקרה אתו.

יריב לוין: אם הוא ירוץ לבחירות כסיעה עצמאית, יש לו דקות שידור ומימון כסיעה עצמאית.

יריב לוין: אנחנו מדברים על מצב של משאל עם ביחד עם בחירות.

יריב לוין: אם הוא יחליט שהוא לא מתמודד, אז לא מגיע לו זמן.

יריב לוין: לדעתי סיימנו הכול, מלבד הערה אחת שאתם ביקשתם לדבר על השאלה האם לתת מימון מדינה.

יריב לוין: הבעיה היא פשוטה, שמכיוון שמדובר בריבוי כל כך גדול של גורמים, אין דרך למנוע את זה שאנשים יעשו פעילויות שהן במימון חיצוני כזה או אחר.

יריב לוין: אנחנו למעשה דנו בזה, אבל חבר הכנסת מולה שאל.

יריב לוין: לכן ההחלטה והכיוון שאליו הלכנו הם כאלה שמכיוון שאי-אפשר לייצר מגבלות על מימון, עדיף ונכון לחסוך מהקופה הציבורית את המימון הציבורי, בפרט משום שהממשלה ממילא תציג את העמדה שלה ואנשים פוליטיים שמתנגדים יציגו מנגד את העמדה שלהם ומפלגות שמתנגדות יהיו מעורבות.

ארבל אסטרחן: יש מפלגות חלוקות.

רחל אדטו: אני לא מבינה מה זה שאי-אפשר לעשות הגבלות על מימון.

יריב לוין: את לא יכולה לעשות הגבלות על מימון חיצוני.

רחל אדטו: מה קורה כשאתה עושה בחירות בפריימריס?

יריב לוין: זה לא אותו דבר, כי שם יש נקודת ייחוס.

ארבל אסטרחן: ההנחה היא שרק מי שמתמודד מוציא כספים והוא מפרסם את עצמו.

ארבל אסטרחן: אנחנו יודעים, יש לנו מספר מוגבל של שחקנים.

ארבל אסטרחן: בעוד שבמשאל עם זה בלתי מוגבל.

ארבל אסטרחן: כל אדם, כל עמותה, כל גוף, יכול לרצות לפרסם.

יריב לוין: יוסי ביילין רוצה עכשיו את ספרו על יתרונות השלום לחלק במרכז העיר.

יריב לוין: את יכולה למנוע ממנו?

רחל אדטו: זה נראה כאילו הצעת החוק הזאת הוגשה על-ידי חברות הפרסום למיניהן.

יריב לוין: עובדה שיש לא מעט סוגי פרסום שדווקא נמנעים כאן.

ארבל אסטרחן: רדיו וטלוויזיה למשל.

ארבל אסטרחן: יש גם מגבלות על שילוט חוצות.

עו"ד אסתר אפרת: אני מבקשת לחזור למה שהיה בסעיף של הערעור, סעיף 86.

ארבל אסטרחן: זה נמצא בעמוד 14, סעיף (23).

ארבל אסטרחן: אנחנו שינינו בעקבות הערת נציגת משרד החוץ.

ארבל אסטרחן: היום 86(א) לחוק הבחירות אומר שניתן להגיש ערעור בכל מיני עניינים, ובלבד שהליקוי שטוענים עליו עשוי היה להשפיע על תוצאות הבחירות.

ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן שלא מספיק לצורך קבלת ערעור שיגידו שבקלפי מסוימת ספרו לא נכון, אלא רק אם קבלת הערעור תכריע על ההכרעה במשאל העם, תהפוך בעד לנגד.

ארבל אסטרחן: את זה הכנסנו.

עו"ד אסתר אפרת: אם מישהו טוען שהיו ליקויים וזה לא משפיע על ההכרעה, מצדי שיבדקו את הליקויים.

יריב לוין: אין הליך כזה.

יריב לוין: אם יש ליקויים ברמה הפלילית, שילך למשטרה.

עו"ד אסתר אפרת: אני רוצה להבטיח שלא יעוכב שום דבר.

יריב לוין: זה מה שעשינו.

יריב לוין: הבדיקות יהיו רק במקום שבו אם הטענה תתקבל התוצאות משתנות, הבעד יהפוך לנגד ולהפך.

יריב לוין: הערה נכונה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: המשך יבוא.