ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 198, 2010-03-08 10:30

אופיר אקוניס: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים ישיבה שהתקיימה פה ב-4 בינואר, זאת היתה ישיבה ראשונה של ועדת כלכלה בנושא הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק)(תיקון מס' 16), התשס"ט-2008 – כמובן, יתעדכן לפי צורך, השנים.

אופיר אקוניס: את חציו השני של הדיון ניהלת אתה, חבר הכנסת וקנין, ורשימת הדורים עדיין פתוחה, כי הנרשמים לא מיצו את טיעוניהם.

אופיר אקוניס: אני מזכיר שמדובר בהחלטת ממשלה משנת 2008.

אופיר אקוניס: משרד החקלאות טען גם בישיבות מקדימות וגם בוועדה שהלולים הישנים, אם איני טועה משנות ה-50 וה-60, כך אומר משרד החקלאות הישראלי, יצרו מפגעים בריאותיים וסביבתיים.

אופיר אקוניס: הלולים הגדולים אמורים לייעל את תהליך הגידול של העופות.

אופיר אקוניס: אני מבין שכחלק מהפורמה הלולנים יוכלו למכור את מכסות גידול הביצים, ולהמיר את עיסוקם לפעילויות אחרות כמו תיירות כפרית, ויזכו למימון השקעות לצורך המרת עיסוקם, גם להיוון הסובסידיה שניתנה להם עד היום.

אופיר אקוניס: אגב, יש חוברת של משרד החקלאות, שבה מפורטים - מי מייצג את משרד החקלאות?

אופיר אקוניס: המנכ"ל.

עמיר פרץ: החוק הזה גובר על חוק תכנון ובנייה?

אופיר אקוניס: יכול להיות.

אופיר אקוניס: שאלה נבונה.

אופיר אקוניס: יותר נכון להגדיר את הערתך כהצעה לסדר הדיון.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ, אני שואל את מנכ"ל משרד החקלאות לגבי הסעיף של הקמת חוות הלולים ומימון, וכך אתם כותבים בביטאון שלכם - גם המועצה לענף הלול חתומה על החוברת הזאת, ארגון מגדלי העופות ומשרד החקלאות: המועצה לענף הלול פועלת למקסם את יתרון גודלו של הפרויקט בנושא ההקמה והמימון, ותפרסם קול קורא לקבלת הצעות להקמת הלולים וציודם.

אופיר אקוניס: כמו כן, הוקמה ועדה לקבלת הצעות למקורות מימון משלימים למגדלים שיזדקקו להלוואה לשם בניית לול או לשדרוג לול קיים ו/או רכישת מכסות נוספות.

אופיר אקוניס: ההצעות ממקורות בנקאיים וחוץ בנקאיים דוגמת מט"י, קרנות מדינה, ספקי לולים וכדומה.

אופיר אקוניס: ההצעות צפויות להתקבל במהלך חודש נובמבר, והטובות ביותר שיתקבלו מחברות בניית הלולים ומגופי מימון יומלצו למגדלים.

אופיר אקוניס: המנכ"ל, אני רוצה התייחסות לפסקה הזאת, והאם חודש נובמבר שעבר לפני חמישה חודשים - האם הדבר הזה אכן התבצע?

אופיר אקוניס: המדינה מחויבת פה לסיוע די נכבד, השאלה אם ביצעה.

לאה ורון: אני מבקשת להעביר לוועדה עשרה עותקים של החוברת.

יוסי ישי: נעביר.

יוסי ישי: אני רוצה לחסוך מהוועדה את הנאום הארוך שלי מהישיבה הקודמת.

יוסי ישי: אני הדגשתי בישיבה הקודמת שאמנם בתיקונים לחוק יש פה ושם נגיעות לעניין הרפורמה, והסכמתי ושמחתי לדבר על הרפורמה, ואשמח לדבר גם כאן, אבל אני מזכיר – מדובר בתיקון לחוק ענף הלול.

יוסי ישי: כמו שמבצעים השלמות, תיקונים או חקיקה בענפים אחרים, גם בצומח וגם בחי, אחרי 60 שנות חקלאות בישראל אחרי שינויים, רפורמות, התאמות, שדרוגים, הצורך בלהתאים את עצמנו למה שקיים בעולם בכל מה שקשור לממשק הגידול, יש מקום לתקן חוקים שנכתבו לפני עשרות שנים, ולהתאימם למציאות החקלאית.

יוסי ישי: זו המטרה המרכזית של החוק.

יוסי ישי: דיברתי על זה ארוכות בישיבה הקודמת.

יוסי ישי: היתה דרישה, ואני לא מתעלם מהרפורמה, והרפורמה היא חשובה- -

לאה ורון: האם כשהיא תעבור, היא תעבור בחקיקה?

יוסי ישי: לא.

יוסי ישי: הרפורמה נקבעה בהחלטת ממשלה, היא תוצר של כל המדינות המפותחות בעולם להתאים את ממשקי החקלאות, ולהעמידם בדרישות המחמירות ביותר של הגנת הסביבה.

יוסי ישי: בשנים הראשונות להקמת המדינה שמו את החקלאות מעל לכל דבר; חקלאות היתה קודמת לכל דבר, ושמו בצד צרכים של סביבה ואחרים.

יוסי ישי: היום התפתחנו, וככל המדינות המפותחות אנחנו נדרשים כתנאי להמשך קיומה של חקלאות להתאים את עצמנו לדרישות הסביבה, לתקנים, לסטנדרטים, ולכן משרד החקלאות מעביר עשרות חוקים, גם בחי – רק עכשיו מונח על השולחן חוק הסטנדרטים, שמטרתו לקבוע שהסטנדרכטים בפירות וירקות יהיו זהים בשוק המקומי לסטנדרטים לייצוא.

אתי בנדלר: זה עדיין חוק שמונח על שולחנכם, לא על שולחננו.

יוסי ישי: נכון, ולכן זו חבילה ענקית, שאני שמח עליה.

יוסי ישי: כמה מילים על הרפורמה, ואני לא מתכוון לחזור על הנאום שלי; ענף ההטלה מרוכז, כ-60-70 אחוז מהענף מרוכזים במשקים משפחתיים בישובי הצפון.

יוסי ישי: המטרה שלנו ברורה: לשמר את המסה הקריטית של העוסקים בענף.

יוסי ישי: אנחנו רוצים שהמשק המשפחתי ימשיך להתקיים.

יוסי ישי: אני לא אתן יד להקמת מונסטרים וחוות גדולות של לולים.

יוסי ישי: חשוב לי שהחקלאי הקטן ימשיך להתקיים, והרפורמה נועדה לתת כלים, כדי שהחקלאי הקטן יתקיים.

יוסי ישי: לכן אנחנו מגבילים, למשל, את השותפויות בלא יותר משלושה שותפים.

עמיר פרץ: ואם אין שלושה שותפים?

יוסי ישי: אנחנו בונים מתווה שגם יאפשר שניים, גם אחד, אם הוא יכול להגיע למיליון וחצי ביצים.

לאה יוגב: 2,100 משפחות בגילאי פנסיה ילכו עכשיו להתחייב על 200 אלף שקל כל משפחה- -

אופיר אקוניס: סליחה.

אופיר אקוניס: עכשיו הצעה לסדר; הרי הדיון לא בכדי נעצר.

אופיר אקוניס: האם היתה הידברות?

אופיר אקוניס: האם ניצלתם את הזמן להידברות בין הצדדים כדי לגשר על פערים, שלא יעלו מחדש על השולחן הזה, ונבזבז פה זמן?

יוסי ישי: ישנה הידברות.

יוסי ישי: זיהינו בעיה של המשקים הגדולים שריכזו בעבר מכסות של מגדלים והקימו חוות ענק, ועל פי הרפורמה, כמו שאמרתי, כדי לשמר את המסה הקריטית של העוסקים ולא נהנים מרנטה, אנחנו רוצים להבטיח שהמגדלים ימשיכו לגדל בעצמם, ולא יעשו גידולים משותפים כפיקציה, וייהנו מרנטה.

יוסי ישי: לכן אנחנו רוצים לצמצם את הפעילות של עיבוד וגידול משותף בלולים גדולים.

יוסי ישי: הרפורמה נתנה לזה פתרון – ככל שהלול גדול יותר, היא קבעה לו פרק זמן יותר ארוך להתארגן.

יוסי ישי: אנחנו ישבנו לפחות עם לול גדול אחד, הבהרתי לו את עמדתי בעניין, הבנו שהקושי הגדול שלהם הוא בנושא מימון.

יוסי ישי: אנחנו הצענו להם פתרון, נלך אתם יחד לרשות לעסקים בינוניים, שנותנת הלוואות בהיקפים גדולים בערבות מדינה, ואני מקווה שכך נפתור את הבעיה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: דוד אוזנה, בבקשה.

דוד אוזנה: אכן היתה הידברות, ואני ניסיתי לגשר על הפערים בין הצדדים.

דוד אוזנה: התשובה היתה לא מוחלטת.

דוד אוזנה: לא היתה שום הצעה שהציעו אותה.

דוד אוזנה: כשאתה אומר "לא", תגיד מה כן.

דוד אוזנה: "לא" מוחלט לא בא בחשבון.

דוד אוזנה: כפי שאמר המנכ"ל, שאנחנו כבר ב-2010, ואנחנו צריכים להתקדם, ומה יותר טוב מזה שהלולים שלי ייצאו החוצה, ושיהיה לי קצת יותר מרווח בתוך הישוב, שהישובים שלי לא ייראו כמעברה – היתה טענה שאני מבין שכבר תוקנה, שזה יירד לשני מגדלים; הוצעה הצעה אחת, להוריד את זה משלושה לשניים.

דוד אוזנה: אכן אני מבין שמשרד החקלאות הולך לקראת העניין.

דוד אוזנה: יש עוד טענה, שהעלו אותה- -

יוסי ישי: הרפורמה מדברת על שלושה.

יוסי ישי: האוצר רצה לקבל התייעלות.

יוסי ישי: היה ויכוח בינינו לאוצר.

יוסי ישי: אנחנו איתרנו פתרון, שיאפשר גם לשניים להתאגד.

אתי בנדלר: המספר הזה בא לידי ביטוי בהצעת החוק באיזושהי דרך?

יוסי ישי: לא.

יוסי ישי: לכן אמרתי שאנחנו טועים בדיון.

דוד אוזנה: אם יש 1,200 חתימות של לפני הדיון הקודם, אני הייתי ביניהם, כי לא ידעתי.

דוד אוזנה: אני למדתי את הרפורמה, ואכן ראיתי שהיא טובה מאוד.

דוד אוזנה: אולי תיקון אחד או שניים, שאחד כבר נעשה.

דוד אוזנה: השני הוא עניין הסובסידיה, שהוא עד 2007.

דוד אוזנה: עניין המימון - המנכ"ל נתן עליו פתרון, שהוא אחד הדברים המדאיגים - אלה הדברים שצריך למצוא להם פתרון.

דוד אוזנה: אגב, יכול להיות מצב, ואת זה המנכ"ל לא הזכיר – האיחוד האירופאי יכול לתקוע אותנו עם כל הנושא הזה, שאנחנו לא בצורה מסודרת.

דוד אוזנה: לכן הרפורמה הזאת באה לתת מענה לחקלאי הקטן, ולסדר אותם בצורה כזו שזה יהיה הרבה יותר אסתטי, מבחינת איכות הסביבה, ובנוסף, זה בא לשמור על החקלאי.

יוסי ישי: אנחנו קיימנו דיון ראשון, ושוב הסטנו את הדיון מתיקונים לחוק, שאני אומר שוב: הם בשוליים של השוליים נוגעים לרפורמה; הרפורמה היא לא תולדה של החוק אלא של החלטת ממשלה.

יוסי ישי: מה שמונח כאן זה הצעה לתיקון בחוק, כמו שעושים בענפים שונים, כדי להתאים אותם אחרי 60 שנות חקלאות.

עמיר פרץ: הרפורמה תצא לדרך עם החוק או בלי החוק?

יוסי ישי: אכן.

יוסי ישי: החוק נחוץ כדי לקיים את ענף הלול בתקנים האירופאיים הטובים.

יוסי ישי: מה שנדרש עכשיו זה תיקונים בחוק ענף הלול כדי להתאים אותו לדרישות הסטטוטוריות שקיימות במשק החקלאי הישראלי ובעולם.

יוסי ישי: זה הכול.

יוסי ישי: הרפורמה היא לא פה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פרץ, בבקשה.

עמיר פרץ: אני מתנצל בפני היושב ראש והחברים, כי היום יום האשה הבין לאומי, ואנחנו נדרשים להיות בוועדות אחרות, לא פחות חשובות, ואני שמח על ההבהרה של המנכ"ל, למרות שאני חושב שבמידה מסוימת החוק הזה נותן לך לגיטימציה לעצם נשיאתה של הרפורמה, כי הוא קובע לך כללים שבין היתר מובילים אותך לרפורמות מסוג זה.

עמיר פרץ: אבל ודאי אנחנו נמצאים, וכל המוזמנים פה מתעניינים במה קורה עם הרפורמה.

עמיר פרץ: יכול להיות שאתם מציעים הצעות שהן טובות.

עמיר פרץ: יכול להיות שהפשרות שאתם עושים הן פשרות ראויות, אבל אחרי הכול אני הרי מהמתנגדים לכל מה שקרה.

עמיר פרץ: משרד החקלאות עצם את עיניו כשהתאגדו התאגדויות כאלה ואחרות ונוצרו קבוצות אחזקה של לולים בסדרי גודל מאוד גדולים, שהקשיש בן ה-89 או 98, שיש לו מכסה, והוא לא יכול להפעיל אותה בעצמו, מתקיים בצורה- -

יוסי ישי: אתה רוצה לשמור את זה לבן שלו.

יוסי ישי: אני רוצה להבטיח את זה לבן שלו.

יוסי ישי: המטרה שלי – להבטיח את הבן.

עמיר פרץ: יש פה שתי נקודות קצה.

עמיר פרץ: נקודת הקצה, שאתה רוצה לפרק איזה פיל שגדל לך וצמח לך גדול מדי, והגולם קם על יוצרו, ואתה אומר: יש גבול; יש לי מגבלה לתקרה, יש לי גם מגבלה לרצפה: לא יהיה פחות משתי מכסות ולא יותר מכמה איחודים שקבעת.

עמיר פרץ: אחת הבעיות כשהצגת את הדברים, ומה שאמר יו"ר הוועדה, כשקרא מתוך חוברת ממשלתית, אני לא חושב שהוועדה צריכה להסכים, שרפורמה יוצאת לדרך - יש דברים שתלויים בטוב לבם של גורם אחר.

עמיר פרץ: לך לוועדה לעסקים בינוניים, היא תחליט אחר כך אם זה כן או לא.

עמיר פרץ: אם יצרת דבר כזה, שבצד הירידה בנכס או העובדה שאתה כופה על מישהו להיות שותף של מישהו, ואני חושב שמן הדין – אתה אומר:

עמיר פרץ: גם אם אחד רוצה, שיישאר, רק שיעמוד בתנאים, אבל אתה אומר לו: תעשה תקורות כאלה, שאין סיכוי שמכסה אחת תתקיים בתקורות כאלה.

עמיר פרץ: אתה יוצר תקורות סביבתיות בסיסיות, בצדק, בגין תהליכים שאנחנו נמצאים בתוכם.

עמיר פרץ: אתה לא מפצה את המגדל הקטן, כי אתה אומר לו: או תתאחד, או לא תהיה קיים, כי במכסה אחת אין סיכוי שמישהו יעמוד בדרישות החדשות שמשרד החקלאות מציג, ובצדק.

עמיר פרץ: אנחנו בעד לעמוד בנורמות הסביבתיות והטכנולוגיות.

עמיר פרץ: אנחנו לא מוכנים שהבריאות שלנו תופקר, אנחנו לא מוכנים להיות שונים משום מקום אחר בעולם שמתנהג כך.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אני חושב שמה שהיושב ראש פה אמר, שהצורך ליצור מתכונת של הידברות פלוס התהליך היא המפתח.

עמיר פרץ: אבל אני חושב שיש צורך למצוא פתרון ולו לטווח מסוים גם למגדל הבודד.

עמיר פרץ: יכול להיות שתקבע שביום שיעביר את המכסה ממנו לבן שלו, הוא יצטרך לעשות צירוף כזה ואחר, אבל יש אנשים שזה כל חייהם, ואי אפשר לגזול את כבשת הרש.

עמיר פרץ: מצד שני, אני לא בעד למוטט עכשיו את כל ההתאגדויות האלה, אלא לתת להם תהליך.

עמיר פרץ: אני בהחלט חושב שמין קבוצות שנבנו בגין זיכיון שקיבל אדם בודד, יש בזה טעם לפגם בהרבה נושאים.

יוסי ישי: אני מזדהה לגמרי.

עמיר פרץ: יחד עם זאת, אל תלך כמו פיל בחנות חרסינה.

עמיר פרץ: תלך בדרך של הסכמות, ואנחנו מוכנים לתרום לעניין.

עמיר פרץ: אני מבין שאין הצבעות היום, אדוני היושב ראש.

אופיר אקוניס: לא הודעתי שאין הצבעות.

אופיר אקוניס: לא התחייבתי.

אופיר אקוניס: אני לא יודע.

אופיר אקוניס: מאוד יכול להיות שנתחיל בהקראה.

אופיר אקוניס: אולי אפילו נסיים.

אופיר אקוניס: אתה רוצה שנקרא לך רבע שעה לפני שנתחיל?

עמיר פרץ: אני אשמח.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת וקנין, בבקשה.

יצחק וקנין: כמי שמכיר את הנושאים האלה לעומק מכל הכיוונים, כמי שמגדל בעצמו, לכל נושא הרפורמה אין שייכות לחוק הזה בכלל.

יצחק וקנין: לפני כשלוש שנים, כאשר חשבו על הרפורמה, אני הבאתי את הנושא של חוק הגליל להארכה עד 2017.

יצחק וקנין: באו אליי ברגעים האחרונים והסכימו.

יצחק וקנין: הארכנו את חוק הגליל, אבל אז באה הצעת הממשלה לוועדת הכספים לתת סכום כסף, כ-3 מיליון, אם איני טועה, זה היה בסיס הרפורמה, לשדרג את כל נושא הלולים באזור קו העימות.

יצחק וקנין: נתקבלה החלטה ברורה, שהולכים על הרפורמה הזאת.

יצחק וקנין: בינתיים נעשו הכנות, דיברו עם האגודות לגופם של עניינים, כך שאין קשר בין העניין הזה של התקנות ושל הצעת החוק.

יצחק וקנין: הם רוצים להסדיר את גודל הלולים וכל שאר הדברים מבחינת הסטנדרטים האירופיים וכל מה שקשור לכל מדינות העולם.

יצחק וקנין: אבל הרפורמה לא שייכת לגופו של עניין במה שאנחנו דנים כרגע.

לאה ורון: היא מוזכרת.

יצחק וקנין: נכון, אני יודע.

יצחק וקנין: לגופו של עניין, אני נפגשתי עם המתנגדים לרפורמה.

יצחק וקנין: נפגשתי גם עם משרד החקלאות וגם עם מגדלים גדולים שבנו לולים גדולים.

יצחק וקנין: אלה שאומרים שהרפורמה תפגע במגדל הקטן, זה בדיוק הפוך; אלה שאומרים שהמגדל הקטן ייפגע, אם המצב יישאר כמו שהוא, תוך חמש שנים אין מגדל קטן.

יצחק וקנין: מי שחושב שחוק הגליל זה דבר שהוא בטוח, שנקבל אותו עד סוף הדורות, מהרגע שלא יהיה חוק הגליל, והוא אמור להסתיים ב-2017 – הרי עבדכם הנאמן, במלוא הצניעות אני אומר, כל פעם מאריך אותו בחמש שנים.

יצחק וקנין: אל תחשבו שמישהו מסכים לזה.

יצחק וקנין: האוצר עומד עם שתי רגליים וארבע רגליים.

יצחק וקנין: אותם מגדלים גדולים ומשווקים בעצמם בנו לולים, והם אלה שיחסלו אותנו הראשונים.

יצחק וקנין: ואל תספרו סיפורים.

יצחק וקנין: אתם פשוט לא אומרים את האמת.

יצחק וקנין: ואמרתי את זה בצורה ברורה.

יצחק וקנין: תראו מה קרה בענף החלב.

יצחק וקנין: אני ישבתי פה בישיבות, כשבאו כל החקלאים ואמרו: מחסלים את ענף החלב.

יצחק וקנין: תראו מה קורה היום בענף החלב - תוספת של מכסות.

יצחק וקנין: כמה קיבלו תוספות מכסות?

יצחק וקנין: רבותיי, אין בררה.

יצחק וקנין: אני חוזר אחורה 40 שנה.

יצחק וקנין: אני זוכר, שהיה לנו לול של 200 מטילות ועוד לול של 200 מטילות ועוד לול.

יצחק וקנין: הרסנו בשנת 75', בנינו לול של 2,500 מטילות.

יצחק וקנין: היום גם הלול הזה לא עומד בסטנדרטים.

יצחק וקנין: למשל, אני נותן דוגמה של לול של קובי טוויטו במושב גורן.

יצחק וקנין: 80 אלף מטילות – תפוקה שאי אפשר להבין אותה; גודל הביצה, הסטנדרטים, מערכת קירור – כל תנאי איכות הסביבה יש בתוך זה, הכול.

יצחק וקנין: ואמרנו את זה.

שלמה סוויסה: על מה אתה מדבר?

שלמה סוויסה: אתה סותר את עצמך.

יצחק וקנין: שלמה, לך יש אינטרס.

יצחק וקנין: אתם תחסלו.

שלמה סוויסה: -

יצחק וקנין: משרד החקלאות אומר: שני מגדלים יחד.

יצחק וקנין: כל מושב, יש לפחות שני אחים.

יצחק וקנין: יכולים להתאגד יחד.

יצחק וקנין: שים יד על הלב.

יצחק וקנין: ב-2017 לא יהיה חוק הגליל, או עוד שנתיים יהיה משבר כלכלי ומפסיקים.

יצחק וקנין: הרי בחוק ההסדרים אפשר עכשיו להוריד אותו.

יצחק וקנין: מה יעשו כל החקלאים הקטנים?

יצחק וקנין: אני מגדל כמוכם.

יצחק וקנין: אין לי אינטרס.

יצחק וקנין: כשנכנסתי לכנסת ב-96', אני זוכר שדבר ראשון שעשינו - החזרנו את התכנון בענף הפטם.

יצחק וקנין: מה קרה לענף הפטם?

יצחק וקנין: כל אותם חקלאים קטנים שפעם אחת נפלו, מי בא ולקח?

יצחק וקנין: לא החברים שלנו במושבים, כל אחד בנה שבעה לולים גדולים ולקח את המכסות?

יצחק וקנין: ועוד משהו, חלק מהחקלאים שלנו, אתם פשוט לא יודעים להעריך מה אנחנו עושים פה – משרד האוצר אומר לי: איך אני צריך לקחת את אותו אחד שלא מגדל היום, והשכיר את המכסה, מקבל רנטה חודשית, 4,000 שקל, והשני והשלישי אותו דבר?

יצחק וקנין: למה?

יצחק וקנין: לא יכול לגדל – ניקח את המכסה.

לאה יוגב: קודם תטפלו בחברים שגרים בנהריה ויש להם מכסה ומקבלים סובסידיה.

יצחק וקנין: זה האגודה צריכה לטפל, זה לא תפקיד של משרד החקלאות.

יצחק וקנין: מה שמשרד החקלאות רוצה היום זה הצלה אמיתית שלנו, של הקטנים.

יצחק וקנין: אתם רוצים להישאר ככה?

יצחק וקנין: בעוד חמש שנים לא יהיה לכם כלום, כי הגדולים יאכלו אתכם.

יצחק וקנין: סופו של התהליך שלכם, שכולנו נגווע יחד.

אופיר אקוניס: אנחנו חייבים לחזור לסדר הדברים ולרשימת הדוברים.

אופיר אקוניס: ד"ר גלעד וקסלמן, בבקשה.

אופיר אקוניס: אתה מייצג את שלמה סוויסה, הוא מגדל.

גלעד וקסלמן: עלה פה העניין המשפטי.

גלעד וקסלמן: יש לשים לב שהצעת החוק הזו נותנת בסעיף 31 את התשתית האמיתית להכללת הרפורמה.

גלעד וקסלמן: ללא תיקון של סעיף 31 כפי שמופיע, שמקנה לשר סמכויות כמעט בלתי מוגבלות, לא ניתן לעשות את הרפורמה הזו.

גלעד וקסלמן: אני מתפלא, שמי שמכניס סעיף כזה, שקובע כללים כאלה, לא הציג בפני חברי הכנסת הנכבדים את המסמך הזה, שהוא תמצית הסמכויות שניתנות בסעיף 31.

אופיר אקוניס: אנחנו נגיע לסעיף 31.

אופיר אקוניס: כך אנחנו עושים.

אופיר אקוניס: הדיון הכללי עומד להסתיים.

אופיר אקוניס: אנחנו נתחיל בהקראה, ואז נגיע לזה.

גלעד וקסלמן: לעניין הרפורמה באופן כללי, קודם כל, הרפורמה הזאת קובעת כפיית שותפות.

גלעד וקסלמן: אני לא מכיר חוק במדינת ישראל או בעולם על אפשרות חקיקתית שכופה שותפויות כדי לנהל עסקים.

גלעד וקסלמן: יש חופש ההתקשרות במדינת ישראל, ראוי לאפשר חופש התקשרות לאנשים על פי הבנתם העסקית, על פי הבנתם החופשית, ולא לכפות עליהם שותפויות, כי בדרך כלל שותפויות, יש אתן הרבה בעיות- -

אתי בנדלר: אתה מדבר על ההצמדה בין מגדל למגדל?

אתי בנדלר: זה חלק מהצעת החוק?

גלעד וקסלמן: בהחלט, זה מופיע במפורש גם בדברי ההסבר.

גלעד וקסלמן: שנית, אני מייצג לול שלכאורה עונה על כל תנאי הרפורמה.

גלעד וקסלמן: הלול הזה הוקם לפני כמה שנים עם השקעה כספית גדולה.

גלעד וקסלמן: לא אומרים לכם שהרפורמה הזו תחת המסווה של הסעיפים האלה אמורה להרוס משהו קיים; אדם השקיע ממיטב כספו, והרפורמה אמורה תוך חמש שנים לפגוע באפשרות של הלול הזה להתקיים.

גלעד וקסלמן: הרפורמה מציעה שבמסגרת חמש שנים מי שירצה למכור מהמגדלים הקיימים שקבעו תאריך, מחויב לקנות את המכסה מאותם מגדלים, ואם הוא לא קונה אותה, הוא נשאר עם לול שהיה בנוי ל-X מכסות, ואין לו תחליף למכסות האלה.

גלעד וקסלמן: אני לא מכיר חקיקה שמאפשרת למשהו קיים- -

אופיר אקוניס: גם אני לא.

אופיר אקוניס: אני אומר למדינה: לא מכיר חקיקה רטרואקטיבית.

יצחק וקנין: אתה מדבר על מגדל שרכש מכסות או משכיר אותן?

יצחק וקנין: אם אמא שלי במושב יערה נתנה את המכסה שלה למישהו בחמש שנים בהשכרה, והוא משלם לה כל חודש 4,000 שקל; ההשכרה היא לחמש שנים.

יצחק וקנין: בעוד חמש שנים, אם אמא שלי תחליט שהיא מגדלת, היא תוכל לגדל או לא?

גלעד וקסלמן: היא תוכל.

יוסי ישי: אתה רוצה לבטל לו את ההשקעה?

קריאה: אבל יש תחלופה בין האנשים האלה.

יצחק וקנין: אני לא ספונסר של תחלופה.

יצחק וקנין: יש לי מכסה, ואני צריך לנצל אותה.

יצחק וקנין: גלעד וקסלמן: המבנה הנ"ל נותן שני דברים; אין ספק שהפתרון הזה, שקיים, והרפורמה אמורה לנסות לבטל אותו, להבדיל מהקמה חדשה, בא ונותן פתרון שהיה הכרחי והיה בעידוד משרד החקלאות ואישורו לאותם- -

יוסי ישי: מעולם לא.

יוסי ישי: אני נגד.

יצחק וקנין: בשנת 96' כשנכנסתי לכנסת היה מגדל בשם יחזקאל, מהדרום.

יצחק וקנין: הוא בנה לול בתפר שלא היה תכנון, ואני רבתי מול כל המערכת, ואמרתי: לא היה תכנון, הוא כבר בנה את הלול.

יצחק וקנין: פה זה לא אותה דוגמה.

יצחק וקנין: אמא שלי והשכן שלי ועוד אחד נתנו מכסה ליצחק וקנין.

יצחק וקנין: יצחק וקנין בנה לול גדול.

יצחק וקנין: אני לא אמרתי לו לעשות את זה.

יצחק וקנין: אמא שלי כל רגע יכולה לקחת את המכסה וגם השכן.

יצחק וקנין: יש אחד אצלנו שלקח 80 מכסות ובנה לול גדול.

יצחק וקנין: מחר מחליטים, בעוד 5, 6, 10 שנים לקחת, לא ייקחו?

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: לסעיף 31 נגיע.

גלעד וקסלמן: בעניין הזה הפתרון הזה נותן היום להרבה מאוד מגדלים קטנים, שלא יכולים לגדל בעצמם – בגלל הגיל, כי אין להם כרגע את הבן הממשיך, או מתפרנסים מזה, אפשרות אמיתית לגדל בצורה משותפת.

גלעד וקסלמן: במקום שהרפורמה הזו תעסוק מכאן ולהבא ותעודד לולים מהסוג הזה, היא מנסה בדיעבד להחיל את זה על הלולים הקיימים, ולפגוע באותם אלה שזה נתן להם פתרון אמיתי וראוי.

גלעד וקסלמן: לכן צריך לראות את המנגנון שהם קובעים בעניין הזה.

גלעד וקסלמן: נאמר שהיתה פה הידברות.

גלעד וקסלמן: קודם כל, המבנה הקיים – קיבלו אישורים שנה בשנה על הדברים האלה.

גלעד וקסלמן: כשהוקם הלול- -

יצחק וקנין: נלחמנו פה.

יצחק וקנין: אתם קיבלתם בחמש דקות, כי אני יושב פה כבר 14 שנים, וכל פעם שהביאו את הכללים לענף הלול, אני פה אישרתי את זה.

יצחק וקנין: תדעו לכם, רבותיי, אנחנו ניסינו לשמור על כל פרצה.

יצחק וקנין: גם אלה שלא גידלו, נתנו להם אפשרות לגדל.

יצחק וקנין: אבל זה, לצערי, גרם לכך שלאט-לאט משתלטים אותם גורמים שחלקם גם משווקים וגם מגדלים וגם משכירים מכסות.

יצחק וקנין: מה שיוסי אומר, שהוא רוצה לתת אפשרות לשני חקלאים להתאגד.

יצחק וקנין: מה זה אכפת לכם?

יצחק וקנין: מה מפריע לכם?

אופיר אקוניס: נגיע לסעיף הזה, ונטפל בזה.

גלעד וקסלמן: אני רוצה לסכם את העניין.

גלעד וקסלמן: מן הראוי שככל שרוצים לעשות משהו, הוא יחול מכאן ולהבא ולא יקבעו מנגנונים שלא מפרטים אותם פה על לולים קיימים שנתנו פתרונות בעניין.

גלעד וקסלמן: בעניין ההידברות, לא היתה הידברות עד היום, אלא יש אין ספור מכתבים, כולל פנייה לבקש מסמכים, כדי לדעת מה מתכננים לעשות – גם את זה לא זכינו לקבל, ורק אחרי שבית המשפט חייב את המשרד לגלות את המסמכים הללו, נטען שהדברים נעשים רק בעל פה.

גלעד וקסלמן: אין מסמכים בכתב, וזה אמירה בתצהיר שניתנה לבית המשפט, שאני בספק בעניין, אבל זה עניין אחר.

גלעד וקסלמן: לכן כשבאים לדון בהצעה מהסוג הזה, ראוי שהוועדה תהיה מודעת לכל ההשלכות הקיימות, וראוי שהיא תבין שאם רוצים לעשות משהו – זה מכאן ולהבא.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, בבקשה.

אתי בנדלר: מר וקסלמן, על פניו להצעת החוק הזו אין תחולה רטרואקטיבית חוץ מאשר עניין תשלום הפיצוי עבור ויתור או העברה של מכסות.

אתי בנדלר: ככל שאתה טוען שיש בהצעת החוק הזו תחולה רטרואקטיבית, אני מבקשת להפנות את תשומת הלב בסעיף שעליו אתה מדבר; אם אתה מדבר רק על סעיף 31, כשנגיע לסעיף 31.

אופיר אקוניס: שלמה סוויסה, בבקשה.

שלמה סוויסה: אני קצת המום מהעניין שחקלאים מהגליל באים לוועדת הכלכלה, ומוצאים עצמם נלחמים נגד אותם אנשים ששלחו לכנסת, חזית אחת.

שלמה סוויסה: יש כאן ויכוח גדול.

שלמה סוויסה: אני כלולן ותיק לא אמרתי מעולם ששלוחת ההטלה לא צריכה לעבור שינוי.

שלמה סוויסה: אכן צריכה לעבור שינוי מהותי, אבל לא על ידי חקיקה של רפורמה, שלמעשה יורה בכל הגורמים שנמצאים – הן בעלי הלולים הגדולים, הן הלולים הקטנים, יורה למדינה ברגליים, כי למעשה הרפורמה אומרת: למשק אחרי 40-50 שנה, שהוא ייצר ביצים, ולא יכול להמשיך, בן ממשיך לא נמצא עכשיו זמין, אומרת לו: או אתה בא להיות שותף, או תמכור את המכסה – זה לדחוק אדם לפינה.

שלמה סוויסה: זה כמו שיגידו לאיציק וקנין בעוד 15 שנה: אין לך פנסיה, תקבל 100 אלף שקל ולך החוצה.

שלמה סוויסה: זה אותו דבר.

שלמה סוויסה: לכן יש לקחת בחשבון את כל הגורמים האלה.

שלמה סוויסה: אני ניסיתי לשבת עם כולם, עם כל מי שיושב פה, שנוגע לרפורמה.

שלמה סוויסה: אמרנו: יש פה מצב קיים, צריך להתחשב בו, ולעשות רפורמה יותר ידידותית, שתענה לצרכים של כולם, אבל לא למחוק את כולם, כך שלמעשה אין כאן רפורמה, כי אם איציק אומר שהוא התלהב מהלול של קובי טוויטו, שהוא 80 אלף עוף, דקה לפני כן הוא אמר שאותם אלה שהקימו את הלולים הגדולים יחסלו אותנו.

שלמה סוויסה: אז איך אתה לוקח אותו כדגם?

שלמה סוויסה: אז אתה אומר: בוא נקים לולים של שני שותפים.

שלמה סוויסה: חבר הכנסת וקנין, תסתכל לי בעיניים ותגיד לי, כאחד שמכיר את ההיסטוריה של השותפויות בגליל, בין אם זה שניים, ארבעה או עשרה, איזה תוחלת היתה להם?

שלמה סוויסה: כולם התפרקו במפח נפש.

שלמה סוויסה: כל הפרגיאדיות שהיו בגליל עברו לידיים פרטיות, נמכרו.

שלמה סוויסה: הלולים בשומרה, בצוריאל, בזרעית – כולם לולים הרוסים.

שלמה סוויסה: המדינה השקיעה שם.

דוד אוזנה: למה אתה אומר שהלולים שלי הרוסים?

דוד אוזנה: זה יפה?

שלמה סוויסה: לקחת אותם משכנים שלך.

שלמה סוויסה: לכן הם קיימים.

שלמה סוויסה: אדוני היושב ראש, למעשה, הביאו רפורמה שאומרת שאנחנו הולכים לשמור על המשק הקטן, לשמור על המשק המשפחתי, ובסופו של דבר הם הולכים לעשות אזורי לולים.

שלמה סוויסה: לא משנה ממה הם מורכבים – עשרה לולים של שניים או שלושה של 10,000, זה מתחם שהוא שותפות, ולכן אחרי שנתיים-שלוש-חמש, אנחנו יודעים, כמו ההיסטוריה: סכסוכים קטנים, ואז החזקים באותה קבוצה קונים את האחרים.

שלמה סוויסה: ומה יוצא?

שלמה סוויסה: אותה קבוצת חזקים מקבלים חוות מוכנות על חשבון המדינה, לא השקיעו בזה גרוש, עשקו את האחרים וקיבלו חוות.

יצחק וקנין: זה סרט דמיוני.

שלמה סוויסה: זה קרה בפועל.

שלמה סוויסה: אין ספק שצריך לעשות שינוי, אבל צריך לשבת עם הגורמים האלה ולהתחשב בהם, ולקחת בחשבון את הכול, ולגשת לרפורמה יותר רצינית.

יצחק וקנין: תגיד מה אתה רוצה.

שלמה סוויסה: אתה רוצה שאני אגיד לך בשתי דקות מה צריך לעשות?

שלמה סוויסה: לפני חודשיים, ב-4 בינואר היה פה דיון.

שלמה סוויסה: יצאנו החוצה, אמרת לי: אני תומך בכם, תעשו לובינג.

שלמה סוויסה: מה קרה בחודשיים האלה?

יצחק וקנין: אתה ישבת אצלי בבית.

שלמה סוויסה: נכון, לפני הדברים.

יצחק וקנין: תעשה סדר בדברים שלך.

יצחק וקנין: ישבת אצלי בבית.

יצחק וקנין: תגיד מה אמרתי לך, אחרי הדברים.

יצחק וקנין: אתה אינטרסנט הכי גדול פה.

שלמה סוויסה: אני לא מבין.

שלמה סוויסה: אני עוקב אחרי הנושא של הרפורמה, כל המסמכים.

יצחק וקנין: אתה לא מתבייש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: דו השיח ביניכם הסתיים.

יצחק וקנין: אתה חוצפן גדול.

יצחק וקנין: אתה משקר במצח נחושה.

יצחק וקנין: ואתה אינטרסנט.

שלמה סוויסה: בשנתיים-שלוש האחרונות עקבתי אחרי כל התהליך, כל רישומי הרפורמה, וכל הזמן הודגש שם שיש מגבלה על שר החקלאות, לא להתערב בנושא, כי יש כאן נגיעה אישית, והיום שמים לנו מסמך.

שלמה סוויסה: תדפדפו בו, הכול בו – לנכס אליו את כל הסמכויות, כשבתוכן הסעיפים שהם הלבה של הרפורמה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יעקב, בבקשה.

4414: אדוני היושב ראש, אני יכול לדבר על הרפורמה ארבע שעות לפחות, ואני בקי בפרטי פרטיה.

4414: אני רוצה לבקש מאדוני היושב ראש להשאיר את הזכות שלי לסעיפים שנוגעים לרפורמה, ולהתחיל להקריא את החוק.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מר לויט.

שמואל לויט: כנ"ל.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מר פרומוביץ.

דורון פרומוביץ: ברשותכם, אתן לעו"ד פרנקו, שמייצג את בעלי המכסות הבודדות.

דורון פרומוביץ: רק משפט אחד לפני כן – אחת הבעיות המרכזיות בכל הרפורמה הזו, שאין חיבור בין העבודה המשרדית לחקלאי הבודד בשטח.

דורון פרומוביץ: אם זה היה נעשה כמו שצריך, כל הרפורמה הזו היתה מתוכננת אחרת, והדוגמה החותכת לכך זה הנושא של זכות הסירוב; מי שיקרא את סעיפי זכות הסירוב יבין איך תופרים חליפות לבעלי הון להשתלטות על ענף של אנשים מסכנים.

דורון פרומוביץ: אני מעביר את הדיבור לעו"ד שלנו, פרנקו ראובן.

ראובן פרנקו: שלום, בפועל אני מייצג פה עמותה שהוקמה לצורך המאבק ברפורמה.

ראובן פרנקו: היא הוקמה בארגון של 26 ישובים בגבול הצפון, שאלה בדיוק הישובים שנכנסו לרפורמה.

ראובן פרנקו: מדובר בכ-2,100 מגדלים.

ראובן פרנקו: אני מחזיק פה כ-1,800 חתימות של מגדלים, שתומכים במאבק שאנחנו מנהלים.

ראובן פרנקו: אנחנו הגשנו עתירה לבג"ץ, שהונחה אתמול על שולחנו של בג"ץ.

ראובן פרנקו: בין השאר, גם הגשנו בקשה למתן צו ביניים, כדי שיעצור את הרפורמה הזו, או שיכניס בה שינויים מהותיים, שאבקש לגעת בהם.

ראובן פרנקו: למעשה, 26 הישובים האלה מייצרים כבין 65 אחוז ל-70 אחוז מהיקף ייצור הביצים הארצי; מדובר בכ-80 אחוז מהעיסוק העיקרי, או הבלעדי, בחלקם, של אותם מגדלים באזור גבול הצפון והגליל.

ראובן פרנקו: בפועל הפרנסה העיקרית של אותם אנשים שכרגע יושבים פה בפניכם - הם הגוף העיקרי שהולך להיפגע.

ראובן פרנקו: אני רוצה להבדיל אותנו מעמותות אחרות, ובלי לפגוע בשום עמותה, כמו עמותת אנונימוס, שנוגעת בנושא של רווחת העופות וכיוצא בזה, וזה מבורך.

ראובן פרנקו: בפועל הם עצמם לא נפגעים.

ראובן פרנקו: העמותה הזו, בשבילם זה לחיות או לא לחיות, להמשיך או לא להמשיך במתכונת שקיימת או במתכונת אחרת.

ראובן פרנקו: אני אציע דברים ספציפיים, כדי שתבינו שאפשר לעשות זאת אחרת, בלי לפגוע באף אחד, ולהגיע בדיוק לאותה מטרה.

ראובן פרנקו: אני מבקש להביא לידיעת חברי הכנסת, מה הפגיעה המהותית כאן.

ראובן פרנקו: למעשה, הדבר החשוב הוא שאתם ברפורמה הזו כופים על המגדלים להתאגד בשותפויות.

ראובן פרנקו: כיום הרפורמה מדברת על שניים.

ראובן פרנקו: שמענו הערת ביניים, שחושבים להוריד אותה לשניים, אבל אני טוען שזו אחיזת עיניים, משום שתנאי הסף להיכנס לרפורמה נשארו כפי שהם, בין אם זה יהיו שניים ובין אם זה יהיו שלושה.

ראובן פרנקו: תנאי הסף, כיום כל מגדל, מגדל 2,000 מטילות, ומייצר בפועל 500 אלף ביצה.

ראובן פרנקו: זו המכסה שלו.

ראובן פרנקו: אומרת הרפורמה: כדי שתוכלו להיכנס אתם צריכים 6,000 מטילות, קרי פי שלושה, ומיליון וחצי ביצה, שזה שוב פי שלושה.

ראובן פרנקו: אמר פה מר ישי: אנחנו לא משנים את תנאי הסף.

ראובן פרנקו: כלומר גם אם יהיו שניים, זה 750 כפול שניים.

ראובן פרנקו: גם פה יש הצורך בלהתאגד לשותפות כזו ולהשיג את זה.

ראובן פרנקו: הכפייה הזו, אין לה אח ורע בשום מקום; לא ניתן לחייב אנשים להתאגד בשותפות.

ראובן פרנקו: היה קואופרטיב כזה בכל המושבים, כולם נפגעו ממנו.

ראובן פרנקו: לכן בא חוק ההסדרים במשק החקלאי משפחתי, הקים את מוסד המשקמים, את כל הסיפור הזה, שעד היום סוחבים אותו, את כל החובות האדירים.

ראובן פרנקו: השותפות הנוכחית היא בזעיר אנפין אותה שותפות גדולה שהיתה, שרק עכשיו השתחררו מכבליה, ולא בטוח שעדיין השתחררו.

ראובן פרנקו: מוסד המשקמים עדיין קיים, החובות עדיין קיימים, פועלים עדיין בהליכים מסוימים בהוצאה לפועל.

ראובן פרנקו: ואני אומר לכם שמה שיקרה פה זה מה שקרה אז וקורה היום עם אותם מושבים.

ראובן פרנקו: בפועל לא ניתן לאכוף ולומר לשלושה אנשים שונים: תתאגדו בשותפות.

ראובן פרנקו: זו פגיעה מהותית בחופש העיסוק.

ראובן פרנקו: אדם - מדובר בששים שנה, שלושה דורות, אדם לוקח את המכסה, ואומרים לו: תמכור אותה.

ראובן פרנקו: מה זאת אומרת?

ראובן פרנקו: זה העיסוק שלי.

ראובן פרנקו: לאן אני אקום בבוקר?

ראובן פרנקו: אין לו מה לעשות עם זה.

ראובן פרנקו: בפועל אם אתה אומר לו: תמכור, הוא לא יוכל לגדל שם דור של בנים ממשיכים, ואני לא צריך לומר לך מהי הפרנסה שנמצאת בצפון, אם בכלל, אם לא היו אותם לולים.

ראובן פרנקו: הרי 80 אחוז מהמועסקים, מועסקים בעניין הזה, וברגע שאתה מוריד את התעסוקה העיקרית שלהם, ובפועל למעשה תגרום לריכוזיות של בעלי הון שישתלטו על- -

יצחק וקנין: מה קורה בפועל?

ראובן פרנקו: חלק גדול, ואותם אני מייצג פה, זה אותם אנשים שבפועל הם אותו משק חקלאי משפחתי.

יצחק וקנין: יש לך אומדן, כמה חקלאים היום בפועל לא מגדלים, ולוקחים את המכסה- -

דורון פרומוביץ: אם יש תהליך של השתלטות על הענף היום, אפשר מחר בבוקר לעצור אותו, אבל זה ודאי לא יבוא על חשבון הרפורמה, שתוציא 2,100 משפחות לרעב.

ראובן פרנקו: בנושא השותפות, אני לא יודע כמה מחברי הכנסת יודעים, שבפועל יצאה החוברת, שהציגו אותה קודם, ויצא תקליטור.

ראובן פרנקו: לתקליטור הזה צורף הסכם שותפות, שלא ראיתי מעולם כעורך דין.

ראובן פרנקו: זה משהו שכופה על צדדים בצורה חריגה ביותר, פוגע בזכויות יסוד.

ראובן פרנקו: אני רק אפנה אתכם לדבר אחד: יש נספח שצורף להסכם השותפות.

ראובן פרנקו: הוא אומר לבן או בת הזוג שלא בשותפות הזו: אם אתם, אחד מבני זוגכם, נמצא בשותפות, מטיל עליהם את החיוב הבא: אתם תחתמו על המסמך הבא: הנני מתחייב שלא לטעון כל טענה בקשר להתחייבות כלשהי של המגדל על פי הסכם השותפות, ומתחייב לעמוד בכל תנאי הסכם השותפות, כאילו הנני צד להסכם.

ראובן פרנקו: לא נשמע כדבר הזה מבחינה משפטית; דורשים מאדם לומר: אתה תתחייב בשותפות ובהתחייבויותיה, כאילו היית צד מתוכה.

ראובן פרנקו: זה לא ייתכן.

ראובן פרנקו: אין לי שליטה בה, אני לא יודע מה נעשה בחשבונותיה.

ראובן פרנקו: אני אהיה צד לה?

ראובן פרנקו: זה בלתי אפשרי.

ראובן פרנקו: אני מציע כך; אתם משקיעים המון בתשתיות, אתם משקיעים עוד 50 אחוז במבנה, קחו את הכסף הזה, אל תצאו החוצה.

ראובן פרנקו: אל תפגעו בשטחי ייעור של כ-1,200 דונם, שאתם רוצים לעשות.

ראובן פרנקו: תשדרגו, ואני מסכים שצריך לשדרג, וצריך לשדרג את הלולים במקום שלהם.

ראובן פרנקו: כי הקלישאה – אנחנו נבנה צימרים – עזבו, הרי רובם ריקים במשך השבוע.

ראובן פרנקו: מה תבנו שם?

ראובן פרנקו: כלום.

ראובן פרנקו: בפועל הנושא של הרפורמה הזו כופה עליהם דברים נוספים.

ראובן פרנקו: יש פה עניין של מינהלת אזור וגידולים חד-גילים – קראתי את הפרוטוקול שמר ישי לעג למישהו פה, או לפחות כך זה נראה בפרוטוקול, של מה הוא יודע, גידול חד-גילי: כיום המושבים הפרטניים, כל אדם עומד בפני עצמו.

ראובן פרנקו: הלהקה לא הניבה את מה שצריך, אין לה פריון טוב, מה קורה במצב כזה?

ראובן פרנקו: הוא יכול להחליט - אני משמיד אותה, מזמין אחרת, ומגדל אותה.

ראובן פרנקו: אומר לו הגידול החד-גילי: עצור.

ראובן פרנקו: אתה עובר לחוות ענק.

ראובן פרנקו: מעתה אנחנו שמים עליך מינהלת אזור ורכזים.

ראובן פרנקו: אנחנו נקבע לך מתי אתה תכניס את העופות שלך פנימה, ומתי אתה תוציא.

ראובן פרנקו: אנחנו נקבע לך עם מי אתה תתקשר, מיהו המשווק- -

יצחק וקנין: רק שתדע, שגם היום השירותים הווטרינריים קובעים את המכסה.

יצחק וקנין: היא מוכתבת, היא ידועה.

ראובן פרנקו: אתה הרי יודע שלא ייתכן מצב שבו יקבעו – כל אחד בזמנו החופשי.

ראובן פרנקו: אני רוצה לקנות ממישהו?

ראובן פרנקו: אני יכול לקנות ממישהו.

ראובן פרנקו: אני יכול להתמקח אתו.

ראובן פרנקו: כשתרצו, והרפורמה תיכנס, אני לא אוכל, כי מינהלת האזור תאמר לי- -

יצחק וקנין: היא לא יכולה להגיד לך את זה.

ראובן פרנקו: בחוברת כתוב.

יצחק וקנין: יש הצעת חוק.

יצחק וקנין: רבותיי, על כל סעיף ידונו.

יצחק וקנין: ואם תרצו לשנות את הסעיף, וזה יהיה הגיוני, ויסכימו על כך, תהיה הצבעה, וישונה.

ראובן פרנקו: בפועל מה שיקרה בנושא הגידול החד-גילי, אותו חקלאי שבפועל הלהקה שלו לא הניבה את הפריון הנכון יצטרך להמתין אפילו שנה וחצי עד שנתיים בלי לעשות כלום.

ראובן פרנקו: מאידך הרפורמה מחייבת אותו: תיקח 50 אחוז מההשקעות ומבניית הלול, תיקח הלוואות ותתחייב להלוואות.

ראובן פרנקו: בפועל זה בלתי אפשרי, כי אם הוא ייקח הלוואות ולא יוכל להמשיך לגדל, כי קרה משהו, כי הוא עכשיו מחויב במסגרת הגידול החד-גילי הזה, הוא ייכנס לפלונטר.

ראובן פרנקו: הפלונטר יגרום לזה שהוא יצטרך למכור את מה שהוא עשה.

ראובן פרנקו: המכירה הזו תלך לבעלי הון, בעלי הון ישתלטו על זה, ושוב תהיה פה ריכוזיות.

ראובן פרנקו: דבר נוסף הוא נושא ההורשה.

ראובן פרנקו: גם פה נשללת לנו זכות ההורשה.

יצחק וקנין: ידידי היקר, אני יושב פה, ואם אני אחשוב שאתה צודק בסעיף מסוים, תאמין לי שאעשה הכול כדי לשנות את אותו סעיף.

יצחק וקנין: אנחנו מתחילים להקריא את החוק, ונצביע סעיף-סעיף.

יצחק וקנין: אני אהיה הוגן לגבי כל הסעיפים.

דורון פרומוביץ: אדוני היושב ראש, ויתרנו על זכות הדיבור כדי שלעורך הדין שלנו יינתן הזמן המספיק.

דורון פרומוביץ: מה עדיף, שהוא ידבר לגופו של עניין סעיף-סעיף?

דורון פרומוביץ: הוא צריך לומר את הדברים, שלא יתבצעו דברים שיהיו אחר כך בלתי הפיכים ל-2,100 משפחות.

יצחק וקנין: ידידי, יש חברי כנסת שייכנסו לפה דקה לפני הצבעה, לא יודעים על מה מדובר, ויצביעו לפי אופוזיציה או קואליציה.

יצחק וקנין: אני מכיר את ההשלכות של הדיון הזה, ואני יודע מה הדברים שחייבים לשמור עליהם.

יצחק וקנין: דעתי ברורה.

יצחק וקנין: לא שיניתי את דעתי כהוא זה, למרות מה שנאמר פה.

יצחק וקנין: גם אותו אחד אומר שצריך לעשות רפורמה, רק צריך לשנות.

יצחק וקנין: זה התפקיד שלנו פה, הוא לעשות את השינויים.

יצחק וקנין: ידידי העורך דין, תודה.

אבשלום רביבו: אדוני, אני מבקש לדבר, אני נרשמתי.

לאה ורון: אתה דיברת בדיון הקודם.

אבשלום רביבו: -

יצחק וקנין: אדוני, שב במקום.

יצחק וקנין: אני לא מרשה לך לדבר, אחרת אוציא אותך.

אבשלום רביבו: אני מבקש לדבר, היו"ר החליט.

יצחק וקנין: תוציא אותו בחוץ.

יצחק וקנין: עזוב אותו.

יצחק וקנין: בבקשה.

אבינועם ניצן: אני לא מישובי הגליל, ואני חושב שעשו את הרפורמה לא טוב.

אבינועם ניצן: אדוני המנכ"ל, אמרת הידברות.

אבינועם ניצן: לא היתה שום הידברות.

אבינועם ניצן: אני ישבתי עוד קודם בארגון מגדלי עופות, וידעתי מה הולך.

אבינועם ניצן: הלכתי למנכ"ל האזור בעפולה, הלכתי לכל מי שאפשר בעצם, כל מי שהיה בחוברת.

אבינועם ניצן: איש לא אמר לי כלום.

אבינועם ניצן: אני דיברתי עוד לפני הישיבה הזו עם מדריכת הלול, היא אמרה: אני לא יודעת שום דבר, ואתם נתנם את הכתובת שלה, את הטלפון שלה.

אבינועם ניצן: אתם עשיתם רפורמה חיובית, אני בטוח, עם כל הכוונה הטובה, אבל הדרך לגיהנום היא רצופה בכוונות טובות.

אבינועם ניצן: דיברו על המשק המשפחתי.

אבינועם ניצן: אני מכפר בלפוריה, ולידי יש בתל עדשים לולים מסודרים, גדולים, מאווררים, מחוץ לכפר.

אבינועם ניצן: אני היום לא יודע מה לעשות בכלל.

אבינועם ניצן: איש מאנשיך לא בא ולא דיבר.

אבינועם ניצן: ישבתי אצל מולי בבית – אומר לי, לא ברור לי, מה התקן האירופי?

אבינועם ניצן: עכשיו מדברים אתנו על רווחת העוף.

אבינועם ניצן: 750 ס"מ.

אבינועם ניצן: היום בתא סטנדרטי העוף הוא 660 ס"מ.

אבינועם ניצן: ההבדל הוא 90 ס"מ.

אבינועם ניצן: בגלל 90 ס"מ שבשוויץ הגנת בעלי החיים דורשת, אנחנו צריכים להרוס את כל הלולים שלנו.

אבינועם ניצן: זה סכומי עתק.

אבינועם ניצן: ישבתי עם נתי גלבוע, האיש שלך.

אבינועם ניצן: אומר לי: אתה רוצה להשקיע 180 אלף שקל – בסדר.

אבינועם ניצן: אתה לא רוצה - תחסל את הלול, תקבל פנסיה.

אבינועם ניצן: אני רוצה לעבוד, לא פנסיה.

אבינועם ניצן: עכשיו אומרים לי: תעשה שותפויות.

אבינועם ניצן: אני לא רוצה שותפויות.

אבינועם ניצן: חלק מהרווח זה העבודה שלי.

יצחק וקנין: כמה המכסה שלך?

אבינועם ניצן: כ-670.

אבינועם ניצן: אני אעשה שותפות, אז מי יעבוד שם?

אבינועם ניצן: יעבוד תאילנדי, יהיה מנהל שיווק, אולי אגרונום, נעשה חווה גדולה של 60 אלף עופות, מי יעבוד שם?

אבינועם ניצן: אני מתפרנס, אני עובד, חלק מהרווח זה העבודה שלי.

אבינועם ניצן: צאצאיי – אני מקווה שכשלא אוכל לעבוד, הם ימשיכו בלול, ויש לי צאצאים שעובדים במשק.

אבינועם ניצן: אני מדבר כאילו בשם עצמי, אבל זה כל שאר הארץ.

אבינועם ניצן: הגליל זה המרכז ושאר הארץ לא נחשבת?

אבינועם ניצן: דיברו לשדרג את הלולים, ייתנו ב-50 אחוז בגליל, ולנו ייתנו 20 אחוז.

אבינועם ניצן: רק להחליף גג אזבסט אצלי זה 60 אלף שקל.

אבינועם ניצן: בגלל 90 ס"מ נצטרך להחליף את כל הסוללות שלי.

אבינועם ניצן: מי ישלם לי?

אבינועם ניצן: הרפורמה ללא ספק חיובית, אבל צריך פרופורציות.

אבינועם ניצן: אנחנו מייצאים ביצה אחת לאירופה?

אבינועם ניצן: מייצאים תרנגולת אחת לאירופה?

אבינועם ניצן: גם בנושא הגגות אזבסט - ישבתי אצל מולי בבית עם מהנדס שהיה ראש הפקולטה להנדסה חקלאית בטכניון בחיפה, והוא אומר: גגות אזבסט שלא נוגעים בו, הוא לא מסרטן.

אבינועם ניצן: עכשיו להחליף את הגגות?

אבינועם ניצן: כל מדינת ישראל, בתי החרושת, אפילו בתי המגורים מכוסים גגות אזבסט.

אבינועם ניצן: פתאום החקלאים הם המסרטנים.

אבינועם ניצן: מה קרה?

אבינועם ניצן: אני בעד רפורמה, שיפור, אבל על חשבון מי?

אבינועם ניצן: אפילו לא אמרתם לנו איך.

אבינועם ניצן: אני צריך לקבל עוד מכסה.

אבינועם ניצן: אף אחד לא אומר לנו כלום.

אבינועם ניצן: ושאלת תם – למה אני צריך חקיקה?

אבינועם ניצן: לא מספיק צו, כמו בתחבורה?

אבינועם ניצן: צו משנים לפי הצורך.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מר דני פרץ, בבקשה.

דניאל פרץ: תודה.

דניאל פרץ: אני מהמושב דובב.

דניאל פרץ: דובב הוא אחד הישובים שיצא לרפורמה בשנת 84', ואני מציע שכל חברי הוועדה יעשו שם סיבוב, וכמה זה תאווה לעיניים, שכל חבר, וביניהם אבא שלי, שהוא בן 80, שזה הקניון היחיד שיש לו בחיים, באים לאסוף בכיף ביצים.

דניאל פרץ: משנודע להם הסיפור של הרפורמה והשותפויות, אנשים בהיסטוריה.

דניאל פרץ: אני כחבר מועצת הלול – יש פה הצעה: דני פרץ הולך על שותפות, ופה אני חוזר לבעלי ההון, דני פרץ נכנס לרפורמה, המועצה תרכוש את המכסה ב-60 אגורות, ומי ייקח אותה?

דניאל פרץ: בעלי הון.

דניאל פרץ: רבותיי, הולכים ליצור מעגל אבטלה ל-2,100 חקלאים בגליל.

דניאל פרץ: צריכים לחשוב על זה בכובד ראש.

דניאל פרץ: דיברו פה על מחלות.

דניאל פרץ: קיבוץ עין שמר, שיש לו אחת החוות הגדולות והמפוארות שנוצרו בשנות ה-2000, יש שם שלושה לולים מבודדים לגמרי.

דניאל פרץ: הלול האמצעי חטף מחלה, אז זה לא הסיפור.

דניאל פרץ: אנחנו בעד שדרוג לולים, וכמו שלכל ועד עובדים - אנחנו 2,100 מגדלים, 2,100 פועלים.

דניאל פרץ: אחרת פה כל המבוגרים בצפון יהיו בבית אבות, יהיה פה מעגל אבטלה, לשכת רווחה, נטישה.

דניאל פרץ: היום המשק המשפחתי לא משרת רק את האבא; יש גם בן ממשיך.

דניאל פרץ: אנחנו בעד שדרוג.

דניאל פרץ: נשב ביחד, ולא נלך אחד נגד השני.

דניאל פרץ: לפני שבוע ישבנו במועצת הלול, וקמה הצעה, בניגוד למועצה.

דניאל פרץ: הוצאנו מכתב לחקלאים, שמי שרוצה להשבית את המכסה בגלל עודף ביצים, להשבית.

דניאל פרץ: אבל כדי לפרוץ את הרפורמה, כי החקלאים לא מסכימים, בואו ניתן להם עוד 100 אלף ביצה, מי שייכנס לרפורמה ראשון.

דניאל פרץ: הולכים להרוס את הענף שאנחנו יושבים בו.

דניאל פרץ: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר.

חמד עמאר: אדוני היושב ראש, אני באתי לישיבה כדי ללמוד על הנושא, ולא ידעתי שהישיבה תהיה כזאת סוערת.

חמד עמאר: מאז שאני בוועדת הכלכלה לא ראיתי ישיבה כזאת סוערת.

חמד עמאר: אני הצעתי תיקון לחוק הגליל לפני יותר מחצי שנה, להכניס את הישובים הדרוזיים בקו העימות לחוק, וגם לקבל מכסות לדרוזים, ואני עכשיו מבין, למה כל ההתנגדות של משרד החקלאות – יש שמירה על הענף הזה, ולא רוצים להכניס אנשים חדשים.

חמד עמאר: אני רוצה לשאול את המנכ"ל, האם היום יש לכם עבודה, שאתם יודעים כמה חקלאים שיש להם מכסות שמשכירים אותן?

חמד עמאר: ובנוסף, האם הרפורמה שאתם מציעים עכשיו לא תגרום לכך שבסופו של דבר בעלי הון ישתלטו על כל הענף, וכל החקלאים המסכנים ייצאו החוצה?

לאה יוגב: זה רשום באותיות קידוש לבנה בכל מסמכי הרפורמה, שהמטרה זה פרישת מגדלים.

חמד עמאר: והשאלה השלישית, היום כמה תנאי הסף של חקלאי?

ראובן פרנקו: היום 500 אלף.

חמד עמאר: ומכפילים בשלושה.

חמד עמאר: וליועצת המשפטית, האם הסכם השותפות שמוצע בחוק, האם לא סותר את חוק יסוד חופש העיסוק?

אתי בנדלר: אני אתייחס לעניין הזה.

אתי בנדלר: מדובר בסעיף 31.

אתי בנדלר: כבר כשהכנתי את הערותיי הראיתי ליושב ראש, יש לי הערה לנושא השותפויות.

חמד עמאר: אני אעמוד חזק מאוד להכניס את הישובים הדרוזיים לחוק הגליל, שהוא עד 2017, ואני מבטיח לך, יאריכו אותו עוד.

חמד עמאר: אני רוצה לדאוג שהם יקבלו גם מכסות.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תמיר, בבקשה.

תמיר רניה: אני מגדל יחיד.

תמיר רניה: אני בעד הרפורמה.

תמיר רניה: לקחתי להקה לפני שש שנים, שלא היתה מוצלחת.

תמיר רניה: שנה שלמה נלחמתי כדי למיין עופות.

תמיר רניה: בשנה שעברה קטפתי מ-5 דונם 4 טון פרי.

תמיר רניה: לא קיבלתי כלום.

תמיר רניה: אנשים פה משכירים מכסות.

תמיר רניה: מי שמשכיר מכסות – תעניש אותו, המנכ"ל.

תמיר רניה: קח לו את הסובסידיה.

תמיר רניה: מה אנחנו אשמים, השאר?

תמיר רניה: אני אדם פשוט.

תמיר רניה: אני יודע לעשות ביצים.

תמיר רניה: ראש המועצה שלי אומר: צימרים.

תמיר רניה: בישוב אצלי יש 30 צימרים ריקים.

תמיר רניה: ב-20:00 אני לא נותן לילדים שלי לצאת בחוץ – שתייה, צעקות, סכינים היו במושב שלי, דקרו.

תמיר רניה: אני צריך את הבלגאן הזה?

תמיר רניה: רוצים רפורמה?

תמיר רניה: אנחנו מתחננים – בואו נשב ונדבר.

תמיר רניה: מחר אני מבטיח המון כסף.

תמיר רניה: מי מבטיח שאכסה את החובות שלי אחרי זה?

תמיר רניה: לאן אני אלך?

תמיר רניה: תודה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: רבותיי, קיימנו פה שני דיונים.

אופיר אקוניס: הממשלה היסטרית לקיים את הדבר בלי דיון - לא יהיה בוועדת הכלכלה, אדוני המנכ"ל, הצעת חוק בלי דיון.

אופיר אקוניס: אין מצב כזה.

אופיר אקוניס: הדיון מוצה מכל צדדיו.

אופיר אקוניס: כולם דיברו, גם פעם שנייה ושלישית.

אופיר אקוניס: אם המנכ"ל רוצה לומר שלושה משפטים כהערות לדיון הכללי, בבקשה.

אופיר אקוניס: אחר כך יתחילו להשמיע טיעונים לסעיפים.

יוסי ישי: אל"ף, אנחנו יודעים בדיוק לגבי החקלאים שמשכירים את המכסות שלהם.

יוסי ישי: אנחנו נגד התופעה הזו.

יוסי ישי: אנחנו רוצים לשמר את כמות העוסקים בענף הזה, ורוצים שהחקלאי יגדל בעצמו.

יוסי ישי: במקסימום אנחנו מוכנים שיתאגד לא יותר מאשר עם שלושה מגדלים.

יוסי ישי: לגבי הלולים הגדולים, שלצערי קמו, אנחנו נותנים להם פתרון בתקופת המעבר – נוח יותר, נוח פחות.

יוסי ישי: על פי החוק, וגם בחוק הזה השר מחויב מדי שנה לבדוק את הביקוש לעומת ההיצע, ובהתאם לצורך לתקן את המכסות, ומעת לעת, כשיש מקום להגדיל את המכסות, הוא בהחלט שוקל, נדמה לי שגם עכשיו, לגבי הוספת יצרנים נוספים.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר, שבישיבה הקודמת הועלה הנושא שחבר הכנסת פרץ הזכיר אותו גם בישיבה הזאת - הצורך להבטיח שבעל משק חקלאי שיחויב לפנות את הלול שלו כדי לצאת מחוץ לגדרי הישוב, לא ייאלץ לעשות כן אלא אם כן תובטח לו אפשרות לעשות שימוש אלטרנטיבי במשק שלו.

יוסי ישי: בהחלט נתנו את הדעת, שכתוצאה מהעתקת הלולים לחוות בסטנדרט גבוה מחוץ לישובים, חלק מחלקות המגורים מתפנה.

יוסי ישי: לשם כך הוקמה ועדת היגוי, שמי שעומד בראשה זה שמאי אסיף, מנהל מינהל התכנון, שיחד עם צוות היגוי שחברים בו אנשי תכנון שונים, לא רק מתכנן את האתרים, את מיקומם, גם ברמה אזורית וגם ברמה מקומית ועד לרמה הפרטנית, הם גם נותנים את הדעת בכפוף לחוק התכנון והבנייה והתב"ע המאושרת, אילו שימושים ניתן יהיה לעשות בחלקות המתפנות בשל העתקת הלולים.

אתי בנדלר: אני לא מתייחסת לשאלה אילו שימושים, אלא להבטיח את העיקרון, שבעל לול לא ייאלץ להעתיק את הלול שלו, ללא שניתן יהיה לעשות שימוש אלטרנטיבי בשטח המתפנה, שהוא יוכל לעשות.

אתי בנדלר: איזה שימוש זה – בנושא זה איני מתערבת.

יוסי ישי: מאחר שאנחנו לא רוצים להשאיר את זה לפרט, אנחנו נותנים להם חבילת פתרונות שיעמדו גם בהסכמה מול מינהל מקרקעי ישראל כמנהל הקרקע וגם מול הוועדה המחוזית, שאמונה על חוק התכנון והבנייה באזור.

קריאה: גם בשאר הארץ או רק בגליל?

יוסי ישי: אם נצטרך, נעשה זאת גם בשאר הארץ.

יוסי ישי: לא נשאיר אף פצוע בשטח.

אופיר אקוניס: נא להקריא, בבקשה.

תומס מנור: הצעת חוק המועצה לענף הלול (ייצור ושיווק)(תיקון מס' 16), התש"ע-2010.

אתי בנדלר: אתמול או שלשום קיבלנו בדוא"ל מגברת אפרת ורד מהלשכה המשפטית של משרד החקלאות הצעה למספר תיקונים בנוסח הצעת החוק.

אתי בנדלר: אמנם העברתי את זה כמות שהוא לוועדה, אבל הנוסח לא הופץ, מאחר שנאמר שההצעות לתיקונים, עדיין אין להן אישור כל הגורמים המקצועיים, לכן הוא לא עומד בפני הוועדה.

אתי בנדלר: עכשיו אני מבינה שלפחות לגבי אחת ההגדרות, כן קראת את הנוסח המתוקן, או ההצעה לתקן, אז תדגיש בדיוק איפה התיקון.

תומס מנור: התיקון הוא בפסקה (4), בהגדרת מגדל.

תומס מנור: אנחנו נוכחנו, שלגבי אנשים שעוסקים בהדגרה, אין בהכרח צורך שהם יהיו מחזיקים במשק חקלאי, כי הם נמצאים בפועל גם, למשל, באזורי תעשייה, לכן פיצלנו את ההגדרה, כך שלגבי הדגרה, אין חובה שהוא יהיה בעלים של משק חקלאי.

תומס מנור: זה התיקון היחיד שעשינו בסעיף.

לאה רוזנטל: בהגדרה "מגדל", יבוא "הבעלים של משק חקלאי" – אנחנו מבקשים לרשום גם: לרבות אגודה שיתופית חבריה מגדלים, משום שיש לנו ריכוזים כאלה, אחרי שהיה הסדר הקיבוצים והיה חוק גל במשך 20 שנה, קמו כמה מגדלים שהם יחד, לכן אנחנו מבקשים, שזאת תהיה אגודה שיתופית שמגדליה מגדלים, היא גם תוכל להיקרא מגדל.

שולה בן-צבי: אצלנו במדיניות הנוכחית גידול עופות או בעלי חיים אנחנו מאפשרים רק למי שכן מחזיק משק חקלאית, במושגים שלנו זה נחלה.

שולה בן-צבי: לאחרונה התקיימו מעט דיונים, ולא הגענו לסוף הדרך מבחינת האופציה לאפשר הקמת לולים למי שמחזיק שטחים חקלאיים לגידולי שדה למיניהם, או להקצות מלכתחילה קרקע שמיועדת להקמת לולים.

שולה בן-צבי: הדיון אצלנו לא הסתיים, אז איני יכולה למסור עמדה סופית לגמרי, אבל לפי ההגדרה החדשה, משרד החקלאות יאפשר הקמת לולים כאלה למי שמחזיק קרקע חקלאית, ולא בטוח שזה יסתדר עם החלטות המועצה שלנו.

אתי בנדלר: ככל שהדבר יתאפשר, בהתאם לנוסח הצעת החוק, ברור שהחוק יגבר על כל החלטות מועצת מקרקעי ישראל, ולכן אם יש לכם הערות, אני מציעה שתגמרו לגבש את המדיניות שלכם לפני שהוועדה מאשרת את הנוסח.

שולה בן-צבי: כמה זמן יש לנו?

שולה בן-צבי: שבוע?

שולה בן-צבי: עשרה ימים?

אתי בנדלר: לפחות.

יהלום שרעבי: אני רק אחדד – הרעיון הוא על מה זה ההגדרה של רשת חקלאית.

יהלום שרעבי: ההגדרה המקובלת במינהל זה נחלה, אז אם המדיניות של משרד החקלאות היא להרחיב את זה לא רק לגדר של נחלות, צריך לתת את הדעת למונח הזה.

ראובן פרנקו: להגדרה של פרגית בסעיף 1, למעשה סעיף 1 מתקן את ההגדרה של פרגית, ואומר שתרנגולת שגילה אינו עולה על חמישה חודשים, לרבות אפרוח בן יומו.

ראובן פרנקו: למעשה, מבקשים להטיל פה היטל עד גיל חמישה חודשים, כלומר לאותם אפרוחים שמסופקים למגדלים בגיל 105 ימים.

ראובן פרנקו: קודם לכן לא הוטלו עליהם היטלים.

ראובן פרנקו: מבחינתנו לכאורה זה לא אמור לגעת, אבל באופן עקיף זה נוגע בנו, כי בפועל ברגע שתטילו עליהם היטל, ההיטל הזה יתגלגל אלינו במחיר של אותה פרגית שתסופק לנו, ולכן אנחנו מבקשים להבטיח, שאותו היטל שיוטל לא יתגלגל אלינו במחיר של אותה פרגית שתסופק לנו.

4414: אין פה הצעה להטיל היטלים.

4414: יש פה תהליך שבו קבוצת מגדלים היא קבוצה שמגדלת את הפרגיות עבור מגדלי ההטלה, ויש לפעמים שאנחנו רוצים לייחד אותם, ולא יכולים לייחד אותם לצורך גם כל מיני פעולות ביניהם, ואף אחד לא מקבל שום החלטה על היטלים אם אותה שלוחה לא רוצה לקבל החלטה על היטלים.

4414: אין שום היטלים בכוח.

4414: לפעמים מגדלי הפרגיות בעצמם מעוניינים שהסעיף הזה יהיה, כדי לאפשר להם פעילות- -

ראובן פרנקו: זה נוגד את מה שכתוב בדברי ההסבר.

ראובן פרנקו: כתוב בפירוש: להטיל עליהם היטלים שעד היום לא הוטלו.

אתי בנדלר: האם אתה אומר שכתוצאה מהגדרת פרגית תהיה אפשרות להטיל היטלים שקודם לכן לא ניתן היה להטיל?

ראובן פרנקו: אכן, ואקריא את זה: "לחייב מגדלים בתשלום היטלים על כל מי שתוצרת.

ראובן פרנקו: ..

ראובן פרנקו: מוצע לכלול במסגרת ההגדרה חומר...

ראובן פרנקו: גם פרגיות המוגדרות כתרנגולת שטרם מלאו להן חמישה חודשים, לרבות אפרוחים בני יומם, ולתקן את העיוות".

ראובן פרנקו: כלומר אכן מטילים עליהם היטלים, ואם מטילים עליהם היטלים, זה אלינו.

אתי בנדלר: אכן מתכוונים להטיל היטלים.

יוסי ישי: אנחנו רוצים לבצע צדק חלוקתי, ואנחנו רוצים שבכל שרשרת הייצור תהיה חלוקה הוגנת של ההיטלים.

ראובן פרנקו: אבל זה יתגלגל אלינו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, האם ריכזת את ההערות ואת הבקשות לשינויים, גם של הממשלה וגם של נציגי המגדלים?

אתי בנדלר: לא ריכזתי הערות, אלא אם כן חבר כנסת יציע איזשהו שינוי.

אתי בנדלר: הדברים מאוד ברורים.

אתי בנדלר: ניתנו כאן מספר הערות – הערה אחת היא להגדרה של פרגית, שכתוצאה ממנה יוטלו היטלים.

אופיר אקוניס: זה עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: הנציג מבקש לבטל, הממשלה מתנגדת.

ראובן פרנקו: אני מבקש רק שיובטח שזה לא יתגלגל אליי.

ראובן פרנקו: תטיל עליהם מה שאתה רוצה.

אתי בנדלר: דבר שני, בפסקה (4) בהגדרה מגדל, העירה נציגת רשות מקרקעי ישראל הערה, לפיה ההגדרה הזו, לא בטוח שהיא תואמת את מדיניות מקרקעי ישראל.

אתי בנדלר: היא ביקשה זמן נוסף לבדוק.

אתי בנדלר: כלומר שעל פסקה (4) כדאי לדחות את ההצבעה.

אופיר אקוניס: גם אגודות שיתופיות.

אופיר אקוניס: הממשלה לא התנגדה.

יוסי ישי: הממשלה לא הביעה את דעתה.

אתי בנדלר: יש שתי הערות להגדרה מגדל.

אתי בנדלר: אני מציעה שאם אף אחד מחברי הכנסת לא מציע שינוי בפסקות (1), (2), (3), להצביע עליהן, ולהשאיר את פסקה (4) לישיבה הבאה, אחרי שהממשלה ורשות מקרקעי ישראל יגבשו את עמדתם לגבי שתי ההערות שנטענו ביחס להגדרה.

אופיר אקוניס: אז נצביע על (1) עד (3), וסעיף (4), שהקראנו, לא נצביע עליו.

אופיר אקוניס: מי בעד תיקון סעיף 1, סעיפים (1) עד (3)?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד - רוב

אופיר אקוניס: תודה, הסעיפים אושרו.

אופיר אקוניס: את סעיף (4) נשאיר לישיבה הבאה - נתחיל עם זה.

אופיר אקוניס: לא נצביע על זה, כי הממשלה מגיעה לישיבה עם תוספות ושינויי נוסח שלא הגיעו אלינו בזמן.

אופיר אקוניס: הממשלה לא מגיעה מסודרת, מנחיתים שינויים על חברי הכנסת.

אופיר אקוניס: משרד החקלאות רוצה לשנות – פעם הבאה תבואו לפה מוכנים, אחרת לא נוכל להצביע על הסעיפים שלכם.

אופיר אקוניס: אי אפשר לקיים פה את השינויים.

יוסי ישי: מקבלים.

תומס מנור: אני אסביר את הסעיף: סעיף 2 מרחיב את הגדרת תפקידי המועצה; עד היום לא היה תפקיד כללי למועצה, שמפרט את המנדט המרכזי של המועצה, לכן הוספנו סעיף, שמדבר על פיתוח, עידוד וביסוס ענף הלול, שיטות גידול של עופות והעלאת פריון העבודה, וכמו כן נכללת כאן הוראה לגבי ארגוני מגדלים, שלא היה לשיתוף הפעולה של המועצה אתם פתרון במסגרת החוק הקיים, והסעיף הזה דומה לסעיפים שקיימים במועצות חקלאיות אחרות.

אופיר אקוניס: לא נשמע את ההערות.

אופיר אקוניס: נסיים את הישיבה פה, נשתדל לקבוע מועד מוקדם.

אופיר אקוניס: אני מבקש מהמנכ"ל את שאר ההערות שעלו פה בשני הדיונים האחרונים, לקיים את ההידברות.

אופיר אקוניס: אולי בחלק מהדברים תשוכנע.

יוסי ישי: רוב ההערות שנשמעו כאן הן לסעיף 31.

יוסי ישי: מקובל עליי שכשנגיע לסעיף הזה, נקיים דיון מעמיק.

אופיר אקוניס: דבר אתם לפני.

אופיר אקוניס: יש להם נציגים.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.