ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 225, 2010-02-16 10:30

שלי יחימוביץ': שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

שלי יחימוביץ': הדיון הזה מתקיים לבקשתם של כמה חברי כנסת: חה"כ שלמה מולה מקדימה, חה"כ ציון פיניאן מהליכוד ואנוכי.

שלי יחימוביץ': קודם כל ננסה להבין איפה אנחנו עומדים, איפה הבעיות המרכזיות, וננסה לעזור כמיטב יכולתנו.

שלי יחימוביץ': מי כאן הגננות במועדוניות.

שגית בן אפריים: מדריכות.

שלי יחימוביץ': מי תדבר בשמכן?

שגית בן אפריים: אני.

שגית בן אפריים: אני רוצה לחבר אתכם יותר למה שאנחנו עושות.

שגית בן אפריים: אני רוצה לקרוא מכתב ממשפחה שילדיה ביקרו במועדונית: "אנו א' וב' אוהבים אותך מאוד, ויום יום באים בהתלהבות אלייך למועדונית.

שגית בן אפריים: חם ונעים לנו שם כמו בבית עם אמא.

שגית בן אפריים: את אישה למופת ומלמדת אותנו את דרכי החיים".

שלי יחימוביץ': האם זה מכתב שכתבו לך?

שגית בן אפריים: לי אישית לא, אבל לאחת מאיתנו.

שגית בן אפריים: אני אמשיך לקרוא: "את אישה למופת ומלמדת אותנו את דרכי החיים וכיבוד אב ואם, ובזכות מעשייך הנעימים מקווים אנו להצליח בדרכי החיים.

שגית בן אפריים: אמא תמיד אומרת לנו: ילדים טובים וקטנים שלי, תהיו תמיד נעימים ונחמדים עם א' ועם כולם.

שגית בן אפריים: אנו שמחים שאמא שלנו שמחה יחד איתנו שזכינו לקבל מועדונית, בית חם אצלך.

שגית בן אפריים: זה מסב לה נחת ואושר גדול.

שגית בן אפריים: התפטרנו בזכותך מדאגותיה של אמא.

שגית בן אפריים: היא מספרת בגאווה לכולם שהיא כבר לא דואגת וחושבת כל היום מה איתנו, כי אנחנו אצל א'.

שגית בן אפריים: האוכל שלך טעים ומשגע.

שגית בן אפריים: ידי זהב לך א'.

שגית בן אפריים: אוהבים אותך: אמא, א' וב'".

שלי יחימוביץ': עכשיו בואי נעבור לפסים ענייניים.

שלי יחימוביץ': ספרי לנו איפה בדיוק הבעיות בתנאי העסקה שלכם.

שגית בן אפריים: אנחנו כתבנו משהו, ואני מקווה שזה ייצג את מה שאנחנו רוצות להגיד.

שלי יחימוביץ': את לא צריכה לקרוא מהכתב.

שלי יחימוביץ': את יכולה לדבר פה חופשי, להרגיש בנוח.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה, שאת מכירה את המטריה ואת יודעת איפה את נפגעת.

שלי יחימוביץ': דברי חופשי.

שגית בן אפריים: אני יכולה להגיד, שאנחנו עובדות עם ילדים ואנחנו עושות את העבודה על הצד הטוב ביותר.

שלי יחימוביץ': תתארי לנו את שעות העבודה שלכן.

שלי יחימוביץ': מהי מסגרת העבודה?

שגית בן אפריים: זאת מועדונית שנפתחת מהשעה 13:00 ועד השעה 18:00, ומקבלת ילדים אחרי המסגרות החינוכיות הרגילות.

שלי יחימוביץ': והמועדוניות האלה נמצאות אצלכן בבית.

שגית בן אפריים: כן.

שגית בן אפריים: קודם כל הם מקבלים ארוחת צהריים חמה, ולאחר מכן עובדים על שיעורים וחיזוקים.

שלי יחימוביץ': מי מכין את ארוחת הצהריים?

שגית בן אפריים: אנחנו.

שלי יחימוביץ': אתן מבשלות בבית.

שגית בן אפריים: כל מה שאנחנו הולכות להגיד עכשיו, זה אנחנו.

שגית בן אפריים: אנחנו פשוט מחליפות הרבה כובעים במהלך היום.

שגית בן אפריים: אנחנו עובדות לבד עם הילדים.

שלמה מולה: כמה ילדים יש?

שגית בן אפריים: עד 6 ילדים.

שגית בן אפריים: ככה זה מוגדר בתע"ס.

שלי יחימוביץ': מה זה תע"ס?

שגית בן אפריים: זה תקנון עבודה סוציאלית, שם מוגדר מה מצופה מאיתנו.

שלי יחימוביץ': איפה נכתב התקנון?

שגית בן אפריים: במשרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': האם הוא מתעדכן מדי פעם?

שגית בן אפריים: 11 שנה הוא לא עודכן.

שגית בן אפריים: מאז 1999.

שלי יחימוביץ': מה התקנון הזה כולל?

שגית בן אפריים: הוא כולל הגדרה, את מי כן אפשר לקבל לתוך המסגרת שלנו.

שגית בן אפריים: הוא כולל גם את תנאי העסקה: אתן עצמאיות, אתן דואגות לכל התנאים הסוציאליים, וישנן גם הגדרות לגבי מי מביא את הילדים.

שגית בן אפריים: זה הם.

שלי יחימוביץ': מי זה הם, משרד הרווחה?

שגית בן אפריים: מבחינתנו, מי שקיבל אותנו לעבודה זו מחלקת הרווחה בתוך העיר אשדוד.

שלי יחימוביץ': פה כולכן מאשדוד, למרות שיש עוד מטפלות כמוכן בכל רחבי הארץ.

שגית בן אפריים: לפני שנכנסנו גילינו שיש עוד 175.

קריאה: עוד 150 מלבדנו.

שלי יחימוביץ': מי משלם לכן את השכר?

שגית בן אפריים: משרד הרווחה.

שגית בן אפריים: לפי מה שהבנו, השכר הוא ממשרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': מה כתוב על התלוש?

שגית בן אפריים: אין לנו תלוש.

שגית בן אפריים: יש לנו מסר שאנחנו מקבלות פעם בחודש פר ילד.

שגית בן אפריים: זה בערך 1,000 שקלים לילד, ובתוך זה הם כוללים את כל ההוצאות.

שלי יחימוביץ': באיזו צורה טכנית אתן רואות את השכר שלכן, שק, תלוש?

שגית בן אפריים: זה ישר נכנס לבנק.

שלי יחימוביץ': ומי חתום על זה?

שלי יחימוביץ': מי משלם את השכר?

שגית בן אפריים: בכותרת כתוב: משרד הרווחה.

שגית בן אפריים: בצד כתוב: עיריית אשדוד.

שגית בן אפריים: אם היינו יודעות, היינו יודעות גם למי לפנות כל פעם.

שלי יחימוביץ': אלה הדברים הכי קריטיים בדיון הזה.

שגית בן אפריים: אני שמחה שאת מנחה אותנו.

שגית בן אפריים: אנחנו לא יודעות מה כן להגיד ומה לא.

שלמה מולה: מי מפנה אליכן את הילדים בפועל, עובדות סוציאליות?

שגית בן אפריים: העובדות הסוציאליות של משרד הרווחה באשדוד.

שלמה מולה: האם יש לכן חוזה מראש?

שגית בן אפריים: אין לנו שום חוזה כתוב.

שלמה מולה: כלומר, אין אפילו חוזה גלובאלי או קובע.

שגית בן אפריים: מבחינת התע"ס אין לנו שום דבר.

שגית בן אפריים: אני חייבת להגיד לך איפה בדיוק צצה הבעיה.

שלמה מולה: אני רוצה להתקדם.

שלמה מולה: עובדות סוציאליות מפנות אליכן ילדים.

שלמה מולה: האם זאת אומרת שאתן מפעילות עצמאיות או שכירות?

שגית בן אפריים: בהגדרה אנחנו עצמאיות.

שגית בן אפריים: בפועל אנחנו לא עצמאיות.

שלי יחימוביץ': האם אתן נותנות חשבונית?

שגית בן אפריים: לא.

שלי יחימוביץ': אתן חצי עצמאיות וחצי שכירות.

שלי יחימוביץ': מן יצור כלאיים כזה.

שגית בן אפריים: בדיוק.

שלי יחימוביץ': כיוון שההסתדרות באשדוד לקחה אחריות על עניינכן, ואני מברכת על כך, אנחנו עוד מעט נשמע מהם את הדברים היותר טכניים.

שלי יחימוביץ': ספרו לנו, איזה קשיים נוספים התעוררו בתקופה האחרונה.

שלי יחימוביץ': למה בעצם פניתן אלינו?

שגית בן אפריים: יש כאן בנות שעובדות כבר 16 שנה, 14 שנה או 7 שנה.

שגית בן אפריים: אני בסך הכל מסיימת את השנה השלישית.

שגית בן אפריים: התע"ס לא שונה 11 שנה, אבל מבחינת הדרישות שדורשים מאיתנו יש שינויים קבועים.

שגית בן אפריים: עד לפני 3 שנים עבדו עד השעה 17:00, לפי מה שרשום בתע"ס.

שגית בן אפריים: לפני 3 שנים הוחלט שאנחנו נעבוד עד השעה 18:00 ולא עד השעה 17:00.

שגית בן אפריים: בנוסף, צרפו לנו דרישות לכניסה להשתלמויות שונות, יצירת קשר עם בתי ספר, חגיגת ימי הולדת עם הילדים ותוספות אחרות נוספות ללא כל התאמה כספית.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': האם אתן מחויבות לחגוג מסיבת יום הולדת לילד?

שגית בן אפריים: כן.

שלי יחימוביץ': האם אף אחד לא משפה אתכן על כך?

שגית בן אפריים: שום דבר.

שלי יחימוביץ': האם זה היה כתוב בתקנון מלכתחילה או שזה דבר חדש?

שגית בן אפריים: בתע"ס זה לא היה כתוב.

שלי יחימוביץ': כלומר, זו מטלה חדשה.

שגית בן אפריים: בעניין הזה זה חדשות לבקרים.

שגית בן אפריים: בתע"ס כתוב לעבוד עד השעה 17:00, כאשר במהלך 3 שנים אחרונות אנחנו עובדות עד השעה 18:00.

שלי יחימוביץ': מבלי לקבל שום פיצוי כספי על כך?

שגית בן אפריים: שום דבר.

שלי יחימוביץ': כלומר, הוסיפו לכן שעת עבודה ביום מבלי לשלם לכן.

שגית בן אפריים: נכון.

שגית בן אפריים: בנוסף, אנחנו עושות את הקניות, אנחנו אלה שהולכות לבתי ספר ומנהלות שיחות עם מורים ועם עובדים סוציאליים.

שלי יחימוביץ': כלומר, בנוסף לשעות העבודה הפורמאליות יש לכן עוד הרבה שעות עבודה.

שגית בן אפריים: בוודאי, ואין לכך שום תזכור מבחינה כספית או בדרך אחרת.

שגית בן אפריים: גם אם אנחנו יוצאות להשתלמות, ההשתלמות באה כהמשך לעבודה שלנו והיא לא מתקזזת.

שגית בן אפריים: לפחות היו יכולים להוריד את שעות העבודה במהלך אותו יום בו את נמצאת במשך 4 שעות בהשתלמות בבוקר.

שגית בן אפריים: כלומר, בשעות הצהריים אנחנו צריכות להמשיך ולעבוד רגיל עד השעה 18:00.

שלי יחימוביץ': מה עוד יש לך להגיד?

שגית בן אפריים: אפילו אם תעבדי עם 6 ילדים מתחילת שנה, את לא תקבלי 1,000 שקלים עבור כל ילד מתחילת השנה.

שגית בן אפריים: ייקח 3 חודשים, עד חנוכה, כדי שנקבל את המשכורות שלנו.

שלי יחימוביץ': כלומר, 3 חודשים אתן לא רואות שכר.

שגית בן אפריים: רואות שכר חלקי.

שלי יחימוביץ': כלומר, עד אשר תשלומי ההורים מתקבלים.

שלי יחימוביץ': האם אתן מקבלות את התשלום שלכן לפי התשלום הנגבה מההורים?

שגית בן אפריים: לא.

שגית בן אפריים: אין שום קשר לכסף הנגבה מהורים.

שגית בן אפריים: אנחנו לא צד בעניין.

שגית בן אפריים: מי שגובה את הכסף זו הרווחה בעיריית אשדוד.

שלי יחימוביץ': האם יש לכן מושג אם התשלום שההורים משלמים התעדכן במהלך השנים?

שגית בן אפריים: אין לנו מושג בעניין הזה.

שגית בן אפריים: אנחנו מקבלים ילדים אלינו הביתה.

שלי יחימוביץ': מה התעריף פר ילד?

שגית בן אפריים: 1,019 שקלים בחודש.

שגית בן אפריים: בנוסף, מתוקף זה שהגדירו אותנו כעצמאיות אין לנו ימי מחלה.

שגית בן אפריים: מחצית מאיתנו הן חרדיות.

שגית בן אפריים: הן יוצאות לחופשת לידה ותוך שלושה ימים מקבלות ילדים.

שלי יחימוביץ': האם אתן עובדות בזמן חופשת לידה?

שגית בן אפריים: לא.

שגית בן אפריים: אנחנו מביאות עובדת איתנו הביתה, אבל עדיין זה בתוך הבית שלנו, כאשר יש לנו עולל קטן בבית ללא חיסונים.

שלי יחימוביץ': כלומר, כאשר אתן בחופשת לידה מביאים מטפלת נוספת?

שגית בן אפריים: כן.

שגית בן אפריים: מביאים מישהי שתמלא את המקום.

שגית בן אפריים: אני חייבת לומר, שהילד יוצר קשר איתי.

שגית בן אפריים: גם כאשר אני בחופשת לידה, הוא לא יפנה למישהי אחרת כאשר הוא רואה שאני בבית.

שגית בן אפריים: יוצא כך שאני צריכה לתת לעובדת להיות עם הילד האישי שלי, בעוד שאני מטפלת בקבוצה.

שגית בן אפריים: זה לא פשוט.

שלמה מולה: האם הסכום הגלובאלי שאתן מקבלות כולל את השכר שלכן ואת כל ההוצאות?

שגית בן אפריים: את כל ההוצאות.

שלמה מולה: האם אתן יכולות לומר, כמה לפי דעתכן הולך להוצאות וכמה משכורת?

שגית בן אפריים: נעזרנו ברואה חשבון, שראה את כל ההוצאות שלנו מול ההכנסות, והוא אמר שיש כזה דבר הנקרא 37.7% מהכסף שאנחנו מקבלים.

שגית בן אפריים: בסוף חודש נשאר לנו בין 3,200 שקלים ל-3,300 שקלים.

שלמה מולה: לכמה שעות עבודה?

שגית בן אפריים: העבודה היא לא רק מול הילדים.

שגית בן אפריים: אני חושבת שאנחנו עובדות במשרה מלאה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשמוע את משרד הרווחה, משרד האוצר ואחר כך את ההסתדרות.

שלי יחימוביץ': דליה לב שדה: אנחנו מברכות את העשייה שלהן.

שלי יחימוביץ': זאת תוכנית אחת מבין תוכניות רבות הפועלות בקהילה.

שלי יחימוביץ': התוכנית הזו מבוססת על כך, שהנשים מפעילות בביתן את התוכנית.

שלי יחימוביץ': כל התפיסה נשענת על זה.

שלי יחימוביץ': התוכנית הזו צמודה בקריטריונים שלה למשפחתונים.

שלי יחימוביץ': המשפחתונים גם כן צמודים במידה מסוימת למעונות היום.

שלי יחימוביץ': אנחנו טיפלנו כמה פעמים בענייני המשפחתונים, וזה מזכיר מאוד את המצב של מפעילות המשפחתונים.

קריאה: עדיין לא.

שלי יחימוביץ': כלומר, כמו במשפחתונים גם כאן ישנו יצור כלאיים.

שלי יחימוביץ': מצד אחד הן לא שכירות, ומצד שני הן לא עצמאיות.

שלי יחימוביץ': הן יוצאות מופסדות מכל כיוון, קרחות מכאן ומכאן.

שלמה מולה: זה יותר חמור.

שלמה מולה: אין להן יחסי עובד-מעביד.

שלמה מולה: כלומר, אין להן אפילו אפשרות ללכת לבקש סעד משפטי אם הן מרגישות נפגעות.

שלמה מולה: מדובר במשהו אמורפי.

דליה לב שדה: כל המערכת שלנו היא בכיוון הזה.

דליה לב שדה: אנחנו מפעילים ככה הרבה מאוד תוכניות ופרויקטים.

דליה לב שדה: היום בכל התוכניות שלנו זאת הגישה.

דליה לב שדה: הרשות המקומית היא זו שבדרך כלל מקיימת מכרזים ומפעילה כוח אדם מקומי.

דליה לב שדה: חלקן אלה נשים שצריכות להיות רשומות כעצמאיות, למרות שהתשלום עובר ממשרד הרווחה.

דליה לב שדה: הן חתומות על זה והן חייבות לפתוח תיק במס הכנסה.

דליה לב שדה: זאת שיטת התשלומים וההורדות, שעוברת מהמשרד אל השטח.

דליה לב שדה: החוק הקיים היום, המדבר על כך שחייבים להעסיק את כוח האדם בתום 11 חודשים, גורם לכך שכל המערכת מופרטת כך שלא יהיו יחסי עובד-מעביד בין הרשות המקומית לבין העובדים.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת שתתייחסי לסוגיות הספציפיות שהעלתה כאן שגית בן אפריים: העמסת עוד ועוד מטלות, לרבות שעת עבודה נוספת ביום בלי שום שיפויי.

שלי יחימוביץ': איך הדבר הזה קורה?

דליה לב שדה: שעות הפעילות הן 5 שעות ביום.

דליה לב שדה: היום יש כבר תע"ס בתהליכי עדכון אחרונים.

דליה לב שדה: מאחר והילדים כבר לא מגיעים בשעה 12:00 אלא בשעה 13:00, זה נגרר עד השעה 18:00.

דליה לב שדה: את זה אנחנו בהחלט נתקן.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת תתקנו?

דליה לב שדה: אנחנו נתקן את התע"ס.

דליה לב שדה: מדובר ב-5 שעות פעילות, רק שהשעות השתנו.

דליה לב שדה: היום לא מדובר על 12:00 עד 17:00, אלא מהשעה 13:00 ועד השעה 18:00.

דליה לב שדה: כל שעות פעילות מעבר לכך קיימת לכל איש מקצוע.

דליה לב שדה: כלומר, גם מורה מגיעה לאסיפות הורים ולא מקבלת תשלום נפרד.

דליה לב שדה: גם עובדים סוציאליים מגיעים לפגישות.

דליה לב שדה: זה בנוי על זה שיש גם פעילויות נוספות.

שלי יחימוביץ': לא.

שלי יחימוביץ': מורה היא שכירה של מערכת, היא ישות שכירה מוגדרת בחוק.

שלי יחימוביץ': וילמה מוסיפה, שיש לה גם ביטוח פנסיוני, היא מקבלת פיצויים.

שלי יחימוביץ': כאן אנחנו מדברים על קבוצת עובדות, שהתלוש שלהן הוא ריק: אין בו זכויות ואין בו הפרשות.

שלי יחימוביץ': אין בו כלום.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת לא לעשות השוואות.

שלי יחימוביץ': אם אנחנו רוצים להשוות אותן, בא לציון גואל.

שלי יחימוביץ': הן תהיינה שכירות והכל יהיה בסדר.

שלי יחימוביץ': הן לא שכירות, ולכן אי אפשר להשוות אותן למורות.

דליה לב שדה: זה נכון.

דליה לב שדה: מדובר על 5 שעות פעילויות בפועל עם הילדים, וכל מה שנלווה לזה זה חלק מתוך העבודה שלהן, ואנחנו לא מכירים בזה לצורך מתן תוספת.

שלמה מולה: הן מדברות על ההכנה לקראת 5 השעות האלה ועל העבודה אחרי זה.

שלמה מולה: בסופו של דבר מדובר ב-8 שעות עבודה.

שלמה מולה: ההתייחסות רק ל-5 שעות היא לא הוגנת.

שלי יחימוביץ': חה"כ מולה אומר, שאמנם בתע"ס מדובר ב-5 שעות, אבל בפועל את יודעת היטב שלא מדובר ב-5 שעות.

שלי יחימוביץ': זה בלתי אפשרי שזה יהיה 5 שעות.

שלי יחימוביץ': כל בר דעת מבין את זה.

דליה לב שדה: לכן, זה נבנה על זה שהן לא יוצאות לעבודה, הן מקבלות בבית שלהן את הילדים, והן לוקחות את זה כחלק מהמשימה.

דליה לב שדה: בהסכם ידוע שהן צריכות להכין את האוכל ולקנות דברים.

דליה לב שדה: זה חלק מההסכם הכללי שבינינו לביניהן, למרות שזה לא רשום כשעות פעילות ישירה.

שלי יחימוביץ': תתייחסי בבקשה לטענות שהן העלו כאן.

דליה לב שדה: הטענה הראשונה, עליה דיברנו, היא שעות העבודה עד השעה 18:00.

דליה לב שדה: הדבר השני שהן העלו הוא לגבי האיחור בתשלום.

דליה לב שדה: האיחור בתשלום נובע מכך שמרגע תהליכי הדיווח ועד קבלת התשלום לוקח זמן.

דליה לב שדה: ככל שהרשות המקומית תדווח מהר יותר, התשלומים יגיעו מהר יותר.

דליה לב שדה: המערכת שלנו היום נמצאת בתהליכים מאוד מתקדמים של מערכת מחשוב מכוונת, כך שכל הדברים האלה יהיו און ליין בקרוב.

דליה לב שדה: הרבה רשויות הן כבר חלק מתוך המערכת הזו של המחשוב.

דליה לב שדה: ברגע שזה יהיה, גם התשלומים יגיעו מוקדם יותר.

דליה לב שדה: זה נכון שזה תהליך קצת ממושך עד אשר מגיעים התשלומים.

דליה לב שדה: אין לנו דרך לעקוף את זה.

דליה לב שדה: ככל שהרשות המקומית תפעל מהר יותר, התשלומים יגיעו מהר יותר.

דליה לב שדה: בסופו של דבר הן מקבלות את כל התשלומים.

דליה לב שדה: מבחינה זו המערכת מסודרת.

דליה לב שדה: הן צודקות שזה לוקח זמן.

דליה לב שדה: אני רוצה להגיד, שזה קיים בכל המערכת שלנו.

דליה לב שדה: גם משפחות האומנה מקבלות כך את התשלומים.

דליה לב שדה: אנחנו מקווים, שתוך שנה המערכת תהיה כבר מכוונת ואז התשלומים יגיעו מוקדם יותר.

שלי יחימוביץ': האם אתם ערים לכך שיש כאן בעיה?

דליה לב שדה: כן.

שלי יחימוביץ': מה אתם עושים כדי לתקן את הדברים האלה?

דליה לב שדה: אמרתי, המערכת המכוונת.

שלי יחימוביץ': חוץ מהמערכת המכוונת.

דליה לב שדה: ושההורדות תגענה מהר יותר מהרשות.

דליה לב שדה: אם זה לא מגיע אלינו ולא נקלט במערכת של התשלומים שלנו, אין לנו אפשרות לעשות זאת.

שלי יחימוביץ': ומה עם המטלות הנוספות המועמדות עליהן בלי שיפוי?

דליה לב שדה: אין לנו לזה התייחסות.

דליה לב שדה: זה חלק מתוך השירות של ההפעלה.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת?

שלי יחימוביץ': אם הן מקבלות עוד ועוד משימות, שגם כרוכות בעלות?

דליה לב שדה: זה חלק מההסכם בינינו לביניהן.

שלי יחימוביץ': הן מדברות על תוספות של מטלות, שהן מעבר להסכם הראשוני.

נעמי אבוטבול: אני רוצה לחדד ולומר, שלא היתה תוספת של שעת עבודה או פעילות כזו או אחרת.

שלי יחימוביץ': אנחנו סיימנו לדבר על שעת העבודה.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על משימות נוספות.

נעמי אבוטבול: לא היו תוספות.

נעמי אבוטבול: אין שינוי במטלות.

שלי יחימוביץ': חובה לארגן מסיבת יום הולדת.

דליה לב שדה: זה תמיד היה.

דליה לב שדה: זו לא חובה.

דליה לב שדה: זה לא רשום בשום מקום.

נעמי אבוטבול: זה תמיד היה.

נעמי אבוטבול: בשום מקום לא רשומה חובה.

נעמי אבוטבול: יכול להיות שזה בקשר מול רשות מקומית כזו או אחרת.

נעמי אבוטבול: אין חובה כזו שרשומה.

נעמי אבוטבול: אין פה מטלות חדשות.

דליה לב שדה: זה לא שהשכר הוא כל כך גבוה, אבל אם אנחנו משווים את זה לשכר של עובדות משפחתונים או מעונות היום, התשלום שמדריכות המועדוניות מקבלות הוא יותר גבוה בצורה משמעותית.

דליה לב שדה: המועדוניות הביתיות מקבלות תשלום פר ילד גבוה יותר מאשר המטפלות של המשפחתונים ושל מעונות היום.

שגית בן אפריים: אולי לפני 11 שנה.

שלי יחימוביץ': עכשיו אני רוצה לשמוע את נציג משרד האוצר.

דב בארי: הפעילות המדוברת של המועדוניות היא אכן פעילות חשובה, ואכן משרד הרווחה פועל רבות על מנת להתאים פעילויות חדשות, שיתנו מענה למרבית הבעיות הניצבות בפני ילדי ישראל.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי את המשפט הזה שאמרת עכשיו.

שלי יחימוביץ': מה זה היה, משפט לאומי ממלכתי?

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת פועלים בשביל ילדי ישראל?

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים כאן על סוגיה ספציפית.

דב בארי: אני אסביר.

דב בארי: הפעילות הזו באה לתת מענה לבעיה קונקרטית של ילדים ללא מסגרות אחרי מסגרות הבוקר שלהם.

דב בארי: למשרד הרווחה יש מספר מענים למען ילדים כאלה.

דב בארי: אחת המסגרות, היא המסגרת של המועדוניות.

דב בארי: התעריף של המועדוניות, כמו שאר התעריפים של שירותי הרווחה נקבעים על ידי ועדת תעריפים של משרד הרווחה.

דב בארי: בוועדת התעריפים יושבים המשנה למנכ"ל של משרד הרווחה, התקציבן של משרד הרווחה, נציגים של אגפים שונים של משרד הרווחה ואני.

שלי יחימוביץ': האם התעריפים עודכנו במהלך השנים?

דב בארי: התעריפים מתעדכנים מעת לעת, וזה משתי סיבות.

דב בארי: אל"ף יש עדכון תקופתי – הוא לפי הצמדות של התעריף.

דב בארי: כל שנה ולפעמים גם באמצע השנה.

דב בארי: אם יש שינויים מהותיים בתעריף הם יעודכנו בתוך השנה.

דב בארי: בנוסף, יש את ההצמדות הקבועות.

שלי יחימוביץ': עדכון התעריף זולג באיזשהו אופן לתשלום למטפלות?

שלי יחימוביץ': הוא משפיע עליהן?

דב בארי: בהכרח.

שגית בן אפריים: 5 שקלים.

שלי יחימוביץ': כל כמה זמן?

שגית בן אפריים: מאז שהתחלתי לעבוד, לפני 3 שנים, היה שינוי של 5 שקלים.

דב בארי: קשה לי להתייחס ספציפית לתעריף של המועדונית.

דב בארי: אני פשוט נותן את הכלל לגבי שירותי הרווחה.

דב בארי: אם את שואלת האם זה זולג למפעילי המועדוניות, התשובה היא בהכרח כן.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת בהכרח כן?

דב בארי: יש פה בהחלט שירות שהוא טיפה שונה ממרבית השירותים של משרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': האם התעריף עלה ב-5 שקלים בשנה?

דב בארי: אני לא יודע להגיב ספציפית לגבי זה.

שלי יחימוביץ': אבל אתה יושב בוועדת התעריפים.

קריאה: זה לפי המדד.

דב בארי: שינוי תקופתי בתעריף לא מגיע לוועדת התעריפים.

דב בארי: כלומר, יש תעריף שנקבע לשירות רווחה מסוים, התעריף הזה מוצמד מעת לעת, אבל אם יש שינוי מהותי במבנה התעריף, שינוי מהותי בפעילות, באים נציגי האגף האחראים לפעילות לוועדת התעריפים.

שלי יחימוביץ': אני לא צריכה סקירה תיאורטית על עבודתה של ועדת התעריפים.

שלי יחימוביץ': אנחנו נמצאים כאן בדיון מאוד ממוקד על המטפלות במועדוניות.

שלי יחימוביץ': אני לא צריכה תמונה כללית על עבודתה של ועדת התעריפים.

שלי יחימוביץ': אני שואלת: האם התעריפים להורים עבור המועדוניות התעדכנו, בכמה הם התעדכנו ובאיזה אופן זה השפיע על השכר שמקבלות עובדות המועדוניות, אם בכלל.

דב בארי: כל עוד אין החלטה על שינוי מהותי במבנה התעריף..

שלי יחימוביץ': למה אתה עונה לי תשובות כאלה?

שלי יחימוביץ': הרי באת לכאן מוכן, וידעת על מה הדיון.

שלי יחימוביץ': הדיון הוא נורא נקודתי.

שלי יחימוביץ': כל מה שהיית צריך לראות זה את התעריפים.

שלי יחימוביץ': אתה לא מצליח להגיד לי, כמה הם התעדכנו.

שלי יחימוביץ': אתה עונה לי תשובות תיאורטיות על ילדי ישראל, על ועדת התעריפים.

שלי יחימוביץ': אני באמת רוצה לדעת כאן את הפרטים.

דב בארי: ועדת התעריפים דנה בתעריפים כאשר באים נציגי האגפים השונים של משרד הרווחה בבקשה לעדכון התעריף.

שלמה מולה: מתי היתה הפעם האחרונה בה עדכנתם את התעריף?

שלמה מולה: הן אומרות שמאז 1999 לא התעדכן שום דבר, ואתה אומר שכן.

שלמה מולה: אני רוצה שתגיד לנו, מתי זה התעדכן.

דב בארי: אני אומר שצריך להפריד בין שני סוגים של עדכונים.

שלי יחימוביץ': אני לא מוכנה שוב שתגיד לי שיש שני סוגי עדכונים ברמה התיאורטית.

שלי יחימוביץ': מתי לאחרונה עודכן התעריף של המועדוניות האלה לא לפי המדד, ובכמה.

שלי יחימוביץ': אתה יכול להגיד לי שאתה לא יודע.

דב בארי: אל"ף, אני לא יודע.

דב בארי: אני יודע לפי המסמך פה, שזה כנראה היה לפני 12 שנה.

שלי יחימוביץ': פעם אחרונה הוא עודכן לפני 12 שנים?

שלי יחימוביץ': דב בארי: כנראה שלא היה צורך.

שלי יחימוביץ': אם האגף שאחראי על הפעילות הזו במשרד הרווחה סבר שלא היה צורך כי לא היה שינוי מהותי בפעילות של המועדונית, אז התעריף של הפעילות של המועדונית לא הגיע בפני ועדת התעריפים.

שלי יחימוביץ': אני אתן דוגמא.

שלי יחימוביץ': אם האגף האחראי על פעילויות המועדוניות יחליט לקראת שנה הבאה להרחיב את פעילות המועדונית, כך שהיא לא תסתיים בשעה 18:00 אלא ב-20:00 בערב, יבואו הנציגים של האגף בפני ועדת התעריפים ויגידו: "זו המועדונית הקיימת, ואנחנו מציעים להאריך את הפעילות בעוד 3 שעות.

שלי יחימוביץ': אנחנו רוצים להוסיף חוג נוסף".

שלי יחימוביץ': זה יחייב עדכון תעריף.

שלי יחימוביץ': אז 12 שנים לא חל שום שינוי בעבודת המועדוניות, ולכן לא היה עדכון משמעותי.

שלי יחימוביץ': אתה אומר שזה מסלול אחד.

שלי יחימוביץ': המסלול השני הוא עדכון לפי המדד ולפי שינויים במשק.

שלי יחימוביץ': האם שם כן היה עדכון ב-12 השנים האלה?

דב בארי: כן.

דליה לב שדה: כל שנה, אלא אם כן המדד לא עולה.

שלי יחימוביץ': זה פשוט צמוד למדד.

שלי יחימוביץ': זה העדכון האוטומטי.

דב בארי: לא רק למדד.

דב בארי: צמוד למרכיבים השונים שיש בתעריף: מרכיב של מזון, מרכיב של שכר ומרכיב של פעילות כזו או אחרת.

דב בארי: כל מרכיב מתעדכן בסך הרלוונטי של התקציב.

שלי יחימוביץ': כמה היה העדכון האוטומטי היום לפני 12 שנים, כי אתה אומר שעדכון ייחודי לא היה שם?

דב בארי: אני לא יודע לענות לך.

דב בארי: אני יכול לבדוק ולהחזיר לך תשובות.

שלי יחימוביץ': האם אתן יודעות לענות לי על השאלה הזו?

דליה לב שדה: רק בשלוש השנים האחרונות.

דליה לב שדה: בספטמבר 2009 היה עדכון של 4 שקלים.

שלי יחימוביץ': מרשים ביותר.

שגית בן אפריים: התרגשנו.

שלי יחימוביץ': איך ניצלתן את ה-4 שקלים האלה.

שלי יחימוביץ': ספרו לנו איך חגגתן על ה-4 שקלים.

קריאה: קנינו שני בלונים לימי הולדת.

דליה לב שדה: העלויות במשק לא היו גבוהות בשנים האלה.

דליה לב שדה: בשנת 2008 לא היה כלום.

דליה לב שדה: זה היה אפס.

קריאה: אבל תמיד ידעתם להוסיף לנו עוד שעה, עוד יום הולדת ועוד מסיבות להורים.

קריאה: הכנסתם אלינו ילדי עולים.

קריאה: אנחנו מטפלים גם במשפחות ועוזרות להם להתאקלם בחברה.

קריאה: את זה אתם לא מוסיפים ואומרים.

שלמה מולה: אני רוצה לשאול את נציג האוצר שאלה נוספת.

שלמה מולה: הבנו שיש ועדה, שקובעת תעריפים.

שלמה מולה: זה תואם מאוד את תפיסת העולם של האוצר, להפריט כל דבר.

שלמה מולה: השאלה היא, האם אתם באגף התקציבים לא רואים בעיה בחוזה התקשרות או תנאי העסקה וסכומים שמגיעים לנשים שעובדות כל כך קשה.

שלמה מולה: אני מדבר עכשיו ברמה ערכית לגמרי.

דב בארי: הסוגיה של רמת השכר מקבלת מענה בכל פעילות, ובכל שירות שמשרד הרווחה נותן.

דב בארי: בסופו של דבר, כמו שהציגו כאן נציגי משרד הרווחה, השכר פה גבוה יותר מזה של בעלי משפחתונים.

דב בארי: אתם שואלים, האם אפשר לשפר.

דב בארי: תמיד אפשר לשפר את השכר של כולנו.

דב בארי: במחקר של מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אפשר לראות שהשכר הוא סביר.

דב בארי: אם אנחנו נצמד פה למספרים, אם ננקה את התעריף ולא נתייחס לתעריף של 3,800 שקלים אלא כמרכיב שכר של 3,100 שקלים, נראה כי על פניו זה סביר.

שלמה מולה: האם אתה יכול להסביר לנו את תלוש המשכורת הדרקוני הזה?

שלמה מולה: תחליטו אם זה חוזה גלובאלי או לא.

שלמה מולה: ברגע שזה חוזה התקשרות הן מוציאות חשבונית ובגין החשבונית הזו משלמים להן.

שלמה מולה: לדעתי, ברגע שאתה מוציא תלוש משכורת לאדם העובד אתה צריך לקחת בחשבון את כל רכיב השכר המגיעים לאדם.

שלי יחימוביץ': האוצר לא קבע את הסידור הזה.

שלי יחימוביץ': נוצר כאן יצור כלאיים, שאנחנו צריכים לדאוג לו.

שלמה מולה: כנראה נוח להם.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שההסתדרות תתייחס לדברים האלה.

שלי יחימוביץ': ראש מרחב ההסתדרות באשדוד, חיים שייב, שהמטפלות פנו אליו, נענה לקריאתן ומנסה לסייע להן עכשיו.

שלי יחימוביץ': בנוסף לזה שתציג את הבעייתיות מהזווית שלך, תאמר לי אם יש אפשרות לארגן אותן.

שלי יחימוביץ': אנחנו שמענו שיש 177 מטפלות כאלה.

שלי יחימוביץ': האם אפשר לדאוג לזה שיהיה ארגון יציג, הסכם קיבוצי וכו', אף שלא מדובר בשכירות ממש?

חיים שייב: בסוף דברייך מצוי הפתרון עצמו.

חיים שייב: אני שמח על הדיון, ואני מודה על ההיענות המהירה בקיומו.

חיים שייב: כמו שאתם מביעים פליאה, כך קרה גם כאשר פנו החברות לחיה לחיאני, הסגנית שלי.

חיים שייב: מצאנו עצמנו בפני שאלה, שלא נתקלנו בה למרות הניסיון הרב שנים ואירועים.

חיים שייב: זה כמו יצור שמסתובב במדינת ישראל בלי אבא ובלי אמא, לא תושב מדינה, לא אזרח מדינה, לא תייר, לא כלום.

חיים שייב: מקבלים אותן בראיון עבודה, ללא חוזה, בלי הסכם, בלי יכולת מצדן להבין למה הן זכאיות ולמה לא.

חיים שייב: חמור מזה, ההחלטות שמתקבלות במקום אחר, בוועדה שחברים בה ידידנו מהאוצר וממשרד העבודה והרווחה, קובעים את התנאים שלהן.

חיים שייב: כלומר, הן מקבלות כל יום תורה חדשה מסיני: זה מה שאתן צריכות לעשות, זה התפקיד שלכן, זו המטלה שלכן, תתנהלו באותה מסגרת והשכר נשאר אותו שכר.

חיים שייב: אם נסתכל על הכל דרך השאלות, כמה הן מוציאות בחודש, כמה נשאר להן באותו החודש, נראה שאנחנו מפספסים את העיקר.

חיים שייב: צריך לקבוע בצורה מוגדרת, שהן עובדות שכירות לכל דבר ועניין של הרשות המקומית.

חיים שייב: הן בדיוק כמו עובדות מועדוניות במקום אחר במבנים של העירייה.

חיים שייב: על אחת כמה וכמה זו שמקבלת ילדים בביתה וחוסכת מהרשות המקומית הוצאות גדולות מאוד על תחזוקה של מבנה.

חיים שייב: כולן עושות את אותה עבודה.

חיים שייב: לכולן אחריות רבה ביותר.

חיים שייב: אנחנו מפקידים את הילדים שלנו, את הדבר הכי חשוב לנו בחיים בידי אותן מטפלות.

שלי יחימוביץ': מה שאתה אומר, שבשכר שלהן צריך להיות גלום האלמנט שהמבנה זה המבנה שלהן.

חיים שייב: לדעתי, צריך לפעול בצורה משולבת: הן יקבלו שכר בגין עבודה בפועל.

חיים שייב: השכר ייקבע לפי שעות העבודה.

חיים שייב: בנוסף, ישלמו להן בגין עלויות התחזוקה.

חיים שייב: מה הבעיה במקרים כאלה?

חיים שייב: כאשר אתה בא למטפלת ואומר לה: "קחי 1,000 שקלים לחודש וזה כולל הכל", זו בעיה.

חיים שייב: אם היא לא היתה אחראית כמו שגית, היא היתה יכולה מ-1,000 שקלים האלה לתת לילדים לאכול לחם ומים, ומשאירה לה את השאר.

חיים שייב: בנוסף, לא היתה מפעילה תנור בחורף ומזגן בקיץ, ומנסה לחסוך מכל מה שאפשר כדי שיישאר לה בסופו של יום יותר כסף.

חיים שייב: צריך לנטרל את זה.

חיים שייב: צריך לייצר מבנה של התקשרות שאומר: אתן עובדות של הרשות המקומית.

חיים שייב: בנוסף, כמו שהרשות המקומית משלמת שכירות או הוצאות בגין התחזוקה של המבנה במועדוניות החיצוניות ומספקת את האוכל, כך גם במקרה הזה.

חיים שייב: או שיספקו להן את האוכל או שישלמו להן בגין ההוצאות שיש להן בגין תחזוקת המועדונית בתוך הבית.

חיים שייב: אין פתרון אחר.

חיים שייב: אם יתנו לחתול לשמור על החלב ובכל שנה תהיה התכנסות לישיבת עבודה, לבחינת העלויות ביחס לשנה שעברה, לעולם לא נבין מה נציגנו באוצר מנסים לומר לנו.

חיים שייב: יש להם משפטים, שהם יודעים לדקלם אותם בצורה טובה יותר מכולנו.

חיים שייב: להבין לא נצליח, ולקבל תשובה בוודאי שלא.

חיים שייב: חמור מכך, גם פתרון לא.

חיים שייב: הפתרון צריך להתחלק לשניים: המטפלות עובדות הרשות המקומית, הן כמו אחיות שלהן במועדוניות.

חיים שייב: זו אותה עבודה.

חיים שייב: החלק השני, הוא תשלום בגין ההוצאות שיש להן על התחזוקה של כל הפעילות.

חיים שייב: אין דרך אחרת.

שלי יחימוביץ': אלי יריב, האם יש אפשרות לקחת את היוזמה המבורכת הזו של אשדוד ולהפוך אותה להתארגנות ארצית?

אלי יריב: זה מה שרציתי לומר בדבריי.

אלי יריב: אני חושב, שחה"כ מולה כיוון לנקודה הנכונה.

אלי יריב: השאלה היא, מי מעסיק את העובדות האלה, המדינה או הרשות המקומית?

אלי יריב: אם הן עצמאיות, הן צריכות להוציא חשבונית.

אלי יריב: הן לא עצמאיות והן גם לא מתקזזות עם מע"מ או עם מס הכנסה בגין ההוצאות.

אלי יריב: אני חושב שצורת העסקה היא מאוד משמעותית, למרות שהיא לא עומדת במבחנים שקבע בית הדין לעבודה לגבי שכיר.

חיים שייב: היא עומדת.

חיים שייב: יש פסק דין בנושא אחר, וכל מי שרוצה נתלה בו.

חיים שייב: זה לא רלוונטי.

חיים שייב: זה לא עמד במבחן משפטי העניין הזה.

חיים שייב: אנחנו מנסים להימנע ממבחנים משפטיים.

אלי יריב: המדינה זורקת על הרשויות והרשויות מצאו את שיטת העסקה הזו.

רות דיין: זו שיטת העסקה שנקבעה על פי משרד הרווחה ולא על פי הרשויות.

אלי יריב: הרשויות הן קבלן הביצוע של המדינה.

אלי יריב: מי שבסופו של דבר סובל מהעניין, אלה העובדות וגם הילדים.

אלי יריב: במסקנות של המחקר נאמר: שיטה זו עלולה להוביל את המפעילות לחסוך בהוצאות, על מנת להבטיח לעצמן רמת הכנסה מסוימת, ולכך יש השלכות על רמת השירות הניתן לילדים.

אלי יריב: כלומר, הפגיעה בסופו של דבר יכולה להגיע לילדים.

אלי יריב: אני לא מאמין שקורה במקרה הזה, אבל זה יכול לקרות.

אלי יריב: אני מציע, שהוועדה תפנה למשרד הרווחה, להסתדרות ולרשויות המקומיות, ותבקש לשבת ולהכין הסכם קיבוצי, שיכלול לא רק את אשדוד, שיפתור את הבעיה הזו בכל הארץ.

חיים שייב: אנחנו נארגן אותן.

שלי יחימוביץ': השאלה שלי, האם הן ניתנות לארגון.

אלי יריב: לא מדובר רק באשדוד.

אלי יריב: לא חייבים התארגנות על מנת לפתור את הבעיה הזו.

אלי יריב: אם משרד העבודה והרווחה, האוצר ומרכז שלטון מקומי יחתמו על הסכם קיבוצי, לא צריכים את העובדים לעניין הזה.

אלי יריב: חותמים על הסכם קיבוצי, עושים לו צו הרחבה והבעיה יכולה להיפתר.

שלי יחימוביץ': אבל רצוי שכן.

אלי יריב: ההתארגנות תבוא אחר כך.

אלי יריב: לא צריכים את העובדים.

שלמה מולה: אני צריך לעזוב לעוד ישיבה, אבל אני אסכים עם כל סיכום.

קריאה: תודה רבה.

חיים שייב: אנחנו נארגן את העובדות.

חיים שייב: העובדות של אשדוד יאורגנו היום.

חיים שייב: אני מניח, שנקיים דיון בתוך המערכת ההסתדרותית כדי לצרף את כל העובדות להסתדרות.

חיים שייב: כארגון יציג נוכל לדרוש משא ומתן וחתימה על הסכם קיבוצי.

חיים שייב: לא מקדימים את המאוחר.

חיים שייב: צריך קודם לצרף אותם להסתדרות, ואחר כך לקיים משא ומתן לחתימה על הסכם קיבוצי.

חיים שייב: אני מבקש, שהוועדה תקבל כהחלטה את העיקרון שהעובדות צריכות להיות עובדות שכירות עם תנאים מוגדרים בגין עבודתן, ובנוסף תשלום על ההוצאות שיש להן.

שלי יחימוביץ': אני רוצה שתבינו, שלנו אין שום עמדה כלפי ההסתדרות.

שלי יחימוביץ': אנחנו יכולים לבקש ממשרד הרווחה שיקיים משא ומתן עם ההסתדרות.

חיים שייב: את עדיין לא יכולה לבקש את זה, עד הרגע שבו אנחנו ארגון יציג.

שלי יחימוביץ': בסדר.

שלי יחימוביץ': אני מודה לך על ההערה.

רות דיין: אני נציגת השלטון המקומי.

רות דיין: אנחנו מסכימים אתכם.

רות דיין: אנחנו חושבים שיש צורך להעלות את השכר ולהגדיר את המצב שלכן, כך שיהיה ברור האם אתן שכירות, האם אתן עצמאיות, מי מעביר לכן את השכר, מה חלקה של הרשות המקומית אם בכלל, האם אנחנו רק צינור, האם אנחנו שותפים, גם לגבי הכשרות.

רות דיין: אני יודעת גם לגבי ארנונה של מים דורשים מכן סכומים אחרים.

רות דיין: שם אתן כן נחשבות כמעסיקות.

רות דיין: לכן, אנחנו נשמח לתת יד בכל דרך אפשרית על מנת לבחון את תנאי העסקה, ואולי להוציא מהבתים ולהעביר למסגרות קיימות ברשויות המקומיות.

דליה לב שדה: אבל אז זו לא מועדונית אלא ביתית.

רות דיין: אי אפשר להחזיק את המקל משני הצדדים.

דליה לב שדה: אין בעיה, אבל אז את מבטלת את כל התוכנית.

דליה לב שדה: יש לנו גם מועדוניות לא ביתיות.

דליה לב שדה: זה משהו אחר.

דליה לב שדה: זה עונה לצרכים של האנשים.

דליה לב שדה: זה כמו משפחתונים.

רות דיין: זה כמו משפחתונים, והבעיה קיימת גם במשרד התמ"ת.

רות דיין: זה שזה קיים, זה לא אומר שזה טוב, לא להן ולא לילדים.

רות דיין: ב-1,000 שקלים אני לא יודעת אם אני הייתי...

דליה לב שדה: זה לא 1,000 שקלים.

דליה לב שדה: זה 6,000 שקלים.

רות דיין: פר ילד, אבל אם מקזזים את ההוצאות?

רות דיין: אם כל הזמן צריכים תקנונים של בטיחות כאלה ואחרים בתוך הבתים – שאלה דרישות שעל פי דין צריכות להינתן, כמו כיבוי אש.

שלי יחימוביץ': שכר מינימום זה לא בגדר המלצה.

שלי יחימוביץ': שכר מינימום כשמו כן הוא.

שלי יחימוביץ': הן לא אמורות להשתכר שכר מינימום.

שלי יחימוביץ': הן אמורות להשתכר בכבוד.

שלי יחימוביץ': שכר מינימום זה לא להשתכר בכבוד.

שלי יחימוביץ': הן מתפעלות ארגון שלם בתוך הבית שלהן: הן מספקות מבנה, הן המחנכות, הן המטפלות, הן האחראיות, הן המנהלות, הן המנקות והן המבשלות.

שלי יחימוביץ': הן לא אמורות להשתכר שכר מינימום.

שלי יחימוביץ': תפסיקו לחזור על העניין של שכר מינימום.

שגית בן אפריים: חישבו רק 5 שעות, ולכן זה נראה כאילו אנחנו מרוויחות יותר משכר מינימום.

שלי יחימוביץ': אם אני מחשבת חישוב ריאלי של שעות העבודה שלהן בפועל ואני מנסה לגלם את הזכויות המגיעות להן ולא משולמות להן, אני מתקשה להאמין שהן מגיעות לשכר המינימום אם אנחנו נעשה את החישוב האמיתי של היקף העבודה ושל היקף העלויות שלהן.

איריס אוחיון: אני רוצה להדגיש נקודה חשובה.

איריס אוחיון: הרבה פעמים קורה שאנחנו מתחילות את השנה לא עם 6 ילדים, אלא עם 3-4 ילדים.

איריס אוחיון: בשכר שאנחנו מקבלות מורידים את התשלום עבור אותו ילד שאיננו אצלנו במסגרת.

איריס אוחיון: כלומר, אם אני עובדת עם 4 ילדי, אני מקבלת עבור 4 ילדים.

איריס אוחיון: יחד עם זאת, אוסרים עליי בפרוש לקבל ילד ממקום אחר על מנת להשלים הכנסה.

איריס אוחיון: אם מסתכלים על זה, השכר הוא עוד יותר נמוך.

שלי יחימוביץ': רות, יש לנו כאן סוגיה של תפוסה.

שלי יחימוביץ': ברגע שחסר ילד הן מרוויחות פחות.

שלי יחימוביץ': זו באמת משימה של הרשות המקומית.

רות דיין: הן מקבלות על פי דרישה.

רות דיין: ברגע שילד מוגדר כילד שצריך לקבל את אותו סיוע, רק אז הוא מועבר לאותם בתים.

רות דיין: זה על פי עצה וביקוש.

שרה פרידמן: המחשבים של הרווחה לא יודעים להתעדכן.

שרה פרידמן: לפי התע"ס ילד מגיל 6 זכאי למועדונית, אם היה לו יום הולדת באוקטובר במקום בספטמבר אני לא זכאית למשכורת עליו.

שרה פרידמן: אומרים לי: תוותרי על ספטמבר, כי זה לא מסתדר במחשבים.

נעמי אבוטבול: באשדוד יש הרבה חריגים שאנחנו מאשרים.

נעמי אבוטבול: אני אישית מאשרת, והן מקבלות תשלום רטרואקטיבית מהרגע שהילד נכנס.

נעמי אבוטבול: זה לא נכון שלא מקבלים.

נעמי אבוטבול: אין דבר כזה.

חיים שייב: משגרת היום יום של מטפלת אפשר להביא אין ספור דוגמאות.

חיים שייב: כפתרון סופי ומוחלט, חשוב לייצר חוזה מוגדר.

חיים שייב: הן עובדות שכירות של הרשות המקומית, מקבלות שכר בגין עבודה, וכמו כן צריכות להיות משולמות להן ההוצאות על תחזוקת הבית ושאר ההוצאות.

נעמי אבוטבול: אני רוצה לומר, שאנחנו כאן לא נגדן.

נעמי אבוטבול: התעריפים לא גבוהים, אבל כדי לעדכן את התעריפים חשוב שתדעו שיש לכך השלכות למשפחתונים וכל השאר.

נעמי אבוטבול: אנשי התקציבים צריכים לתת על כך את הדעת.

שלי יחימוביץ': או לחלופין לעדכן את התעריפים הנגבים מההורים.

נעמי אבוטבול: התעריפים שלנו נבנים לפי קריטריונים של תעריפי משפחתונים ומעונות יום.

נעמי אבוטבול: לכן זה קשור אחד לשני.

איריס אוחיון: למה מצמידים אותנו כל הזמן לעובדות משפחתונים ומעונות יום.

איריס אוחיון: יש כל כך הרבה שוני.

איריס אוחיון: למה לא תתנו לי את ההגדרה שלי?

שלי יחימוביץ': אני מסכמת את הדיון.

שלי יחימוביץ': הוועדה מביעה את הערכתה לפעילותן של מפעילות המועדוניות הביתיות, כמסגרת חינוכית-טיפולית משלימה לילדים.

שלי יחימוביץ': הוועדה מציינת, כי השכר למפעילות המועדוניות הביתיות נקבע לפני 12 שנים, וכי בפועל אינו משקף נכון את ההוצאות הכספיות ואת שעות העבודה בפועל שנדרשות המפעילות לתת להפעלת המסגרות הנ"ל, למשל השעות הנדרשות להכנת הפעילויות, להכנת הארוחות, נקיון המועדוניות, מסיבות בתי ספר, אספות הורים, ימי השתלמות וכו'.

שלי יחימוביץ': הוועדה קובעת, כי על משרד הרווחה והשירותים החברתיים לקבוע מחדש את סל השירותים ודרך התמחור, באופן שיהיה מעודכן ויתאים לפעילות המרחשת בפועל.

שלי יחימוביץ': הוועדה קוראת למשרד הרווחה לבחון מחדש את התעריפים שנקבעו למסגרות אלה, בהתאם לבדיקה של רמת ההוצאות בפועל הדרושה לתפעול המועדוניות.

שלי יחימוביץ': כמו כן, מציינת הוועדה שראוי שהעובדות יהיו שכירות וכי בשכרן תהיה גלומה גם עלות המבנה שהן מספקות.

שלי יחימוביץ': הוועדה קוראת לרשויות המקומיות להשתדל לדאוג לתפוסה מלאה של ילדים במועדוניות, על מנת לא לגרוע מהיקף ההכנסות של המפעילות, וכמו כן לזרז את הליכי הדיווח למשרד הרווחה והשירותים החברתיים כך שלא יהיה עיכוב בתשלומים למפעילות.

שלי יחימוביץ': הוועדה מבקשת משר הרווחה לפעול על פי מסקנותיה, ולדווח לוועדה בתוך חודש על התקדמות בביצוע.

שלי יחימוביץ': הוועדה מברכת את ההסתדרות על נכונותה לאגד את העובדות ולקיים משא ומתן להסכם קיבוצי, ומרגע שיוסדר עניין היציגות הוועדה קוראת למשרד הרווחה ולשלטון המקומי לקיים משא ומתן משולש כדי להגיע להסכם לשביעות רצון כל הצדדים.

שלי יחימוביץ': הוועדה מתריעה, כי אסור שהעובדות ייפגעו בשום דרך בשל ניסיון ההתארגנות.

שלי יחימוביץ': תודה רבה, הישיבה נעולה.