ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 189, 2010-02-21 14:00

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים בהצעת חוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), פסקאות 67 עד 77 וסעיפים 43 עד 46.

אופיר אקוניס: אנחנו בשאיפה לסיים הקראה והצבעה על הפסקאות האחרונות של חלק א'.

אופיר אקוניס: לאחר מכן נחזור אחורה לדברים ששמנו בצד בשל היותם במחלוקת.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר נצטרך להכריע.

אופיר אקוניס: אי אפשר להשאיר את המחלוקת הזאת נצחית.

אופיר אקוניס: מדובר על פסקאות 29-32 בעניין מערך השידורים וההפצה בשיטה הקרקעית ספרתית DTT.

אופיר אקוניס: היועצת המשפטית, האם חבר הכנסת וקנין ביקש משהו?

אופיר אקוניס: את רוצה להגיד לנו מה הוא ביקש בעניין הזה?

אתי בנדלר: ההסתייגות שלו נמסרה לי עכשיו.

אתי בנדלר: הוא מבקש שיתווסף לערוצים המופצים באמצעות מערך ה-DTT גם בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הרוסית אשר זכה במכרז לשידורים כאמור לאחר מועד חקיקתו של חוק זה.

כרמל שאמה-הכהן: מה המשמעות של זה?

אתי בנדלר: הוא כותב כך: "הוספת הערוץ הייעודי בשפה הרוסית אל מערך השידורים הספרתי ב-DTT בעת הנוכחות וללא מכרז פוגעת בעיקרון השוויון, פוגעת במשתתפי המכרז.

אתי בנדלר: ."

אופיר אקוניס: הבנתי מה הוא רוצה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא הצבענו על הדבר הזה.

אופיר אקוניס: זאת הצעה אחרת.

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר לכל הנוכחים שאין הסתייגויות אלא הצעות שמועלות בוועדה שנדונות כאן ומצביעים עליהן.

אתי בנדלר: ככל שהן לא מתקבלות, חבר כנסת יכול לבקש.

אתי בנדלר: .

אופיר אקוניס: אין בעיה.

אופיר אקוניס: הוא הגיש הצעה אחרת.

אופיר אקוניס: יש את ההצעה שהגישה הממשלה.

אופיר אקוניס: נחזור לדיון בעניין הזה כאשר נסיים את סעיף 46 כפי שהודענו בתחילת הישיבה.

אופיר אקוניס: מדובר על תיקונים טכניים, כולל תיקון חוק הבחירות (דרכי תעמולה) שהודעתי למי שפנה אלי שאני מתכוון לתמוך בדבר הזה בצורה ברורה ולהמשיך לקיים שידורי תעמולה למערכות הבחירות לכנסת גם במתכונת החדשה.

נחמן שי: זה לא הוגן.

אופיר אקוניס: תצביע נגד.

נחמן שי: זה רכוש פרטי שאתה מתערב בו.

נחמן שי: אתה לוקח מהם זמן.

אופיר אקוניס: אנחנו נגיע לזה.

אסי מסינג: (69)

אסי מסינג: בסעיף 107, בכל מקום, במקום בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (70) בסעיף 108 – (א) בסעיף קטן (א), במקום "ותנאי הזיכיון או תנאי הרישיון לשידורי רדיו" יבוא |ותנאי הזיכיון לשידורים או תנאי הרישיון לשידורים" ובמקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (ב) בסעיף קטן (ג), במקום "בעל הזיכיון" יבוא "המורשה לשידורים"; (71) בסעיף 109 – (א) בסעיף קטן (א), במקום "זיכיונות או רישיונות לשידורי רדיו" יבוא "זיכיונות לשידורים או רישיונות לשידורים"; (ב) בסעיף קטן (ב), בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (72) בסעיף 112(2), במקום "בעלי הזיכיונות" יבוא "המורשים לשידורים"; (73) בסעיף 117, בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (74) בסעיף 118(א), בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (75) בסעיף 121 – (א) בסעיף קטן (ב)(1), במקום "בעל זיכיון או על החברה" יבוא "מורשה לשידורים או על חברת החדשות"; (ב) בסעיף קטן (ג), במקום "ובעל זיכיון" יבוא "ומורשה לשידורים"; (76) בסעיף 126, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; (77) בתוספת השניה – (א) בסעיף 1 – (1) בסעיף קטן (א), במקום ההגדרה "ערוץ" יבוא: "ערוץ" – ערוץ שבו משודרים שידורי בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או שידורי בעל רישיון לשידורי טלוויזיה; "שידור חוזר" – שידור מחודש בערוץ, של תכנית ששודרה בו קודם לכן או של תכנית ששודרה קודם לכן בערוץ כלל ארצי בישראל, לרבות תכנית שנערכה מחדשה, שהיא זהה במהותה, לדעת הרשות, לתכנית ששודרה בעבר"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "בתוספת הראשונה;" יבוא "בתוספת הראשונה, אלא אם כן נקבע אחרת בתוספת זו;"; (ב) בסעיף 2, במקום "בעל ערוץ" יבוא "

אסי מסינג: בכל ערוץ, וכן בעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; (ג) בסעיף 3, אחרי "בחלוקה שווה ביניהם" יבוא "וכן בעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; (ד) בסעיף 4, אחרי "בחלוקה שווה ביניהם" יבוא "וכן בעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; (ה) בסעיף 5 – (1) בסעיף קטן (א), במקום "בכל ערוץ, לשם" ליבוא "בכל ערוץ, וכל בעל רישיון לשידורי טלוויזיה לשם"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "בכל ערוץ, בכל שנה" יבוא "בכל ערוץ, וכן בעל רישיון לשידור טלוויזיה, בכל שנה ובמקום "180 שעות בכל ערוץ באופן יחסי ליחידות השידור שהוקצו להם בערוץ" יבוא "180 שעות בכל ערוץ; השעות כאמור ישודרו על ידי בעלי הזיכיונות בכל ערוץ באופן יחסי ליחידות השידור שהוקצו להם בערוץ"; (ו) בסעיף 6, במקום "בעל זיכיון שידר" יבוא "בעל זיכיון ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישדרו" ואחרי "בעל הזיכיון" יבוא "או בעל הרישיון"; (ז) בסעיף 7, במקום "בעל זיכיון ישדר" יבוא" בעל זיכיון ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה ישדרו".

אסי מסינג: סעיף 107 עניינו חסינויות הרשות.

אסי מסינג: סעיף 108 עניינו זכות כניסה ועיון לצורך ביצוע פיקוח של הוראות.

אסי מסינג: סעיף 109 עניינו התליית זיכיונות בשעת חירום.

אסי מסינג: סעיף 112 עניינו תפקידי ועדת התיאום שקיימת לפי החוק.

אסי מסינג: צריך להתאים אותם לעניין השינויים כאן.

אסי מסינג: סעיף 117 עניינו תלונה שמוגשת על הרשות או על בעל זיכיון או על חברת חדשות.

אסי מסינג: סעיף 118 עניינו תלונות שאין לברר אותן.

אסי מסינג: סעיף 121 עניינו תוצאות הבירור.

אסי מסינג: בסעיף 126, שעניינו חובות מכוח המשפט הבינלאומי, יש תיקון של התוספת השנייה תוך התאמה לכך שיש לנו בעלי רישיונות שמשדרים בערוץ 1 ויש בעלי זיכיונות שעד תקופת המעבר עשויים להמשיך לשדר באותו ערוץ.

דורון אבני: בינתיים התקבל תיקון 32 לחוק העונשין לעניין הארכת תקופת הזיכיון של ערוץ 10 ותיקונים נוספים.

דורון אבני: כמובן שנצטרך לבצע התאמות בתיקון של התוספת השנייה לאור אותו תיקון.

דורון אבני: אני מזכיר את הנושא של המחויבות לקולנוע שתצטרך לחול על בעלי רישיונות.

דורון אבני: מטבע הדברים אין לזה התייחסות כאן, כי זאת מחויבות שנוצרה רק לאחר שהצעת החוק הזאת אושרה בקריאה ראשונה.

אתי בנדלר: ככל שמדובר בתיקונים טכניים אני מבקשת להסמיך אותנו לבצע את זה בתוספת השנייה.

אתי בנדלר: ככל שיידרש איזה שהוא תיקון מהותי - לא זכור לי איזה נושא יחייב תיקון מהותי – יצטרכו להעביר את זה לוועדה.

דנה נויפלד: אם אפשר לבקש מהוועדה שהחובות שחלות על בעל זיכיון יחולו גם על בעל רישיון.

אופיר אקוניס: בעיני זה תיקון טכני.

אופיר אקוניס: אנחנו נסמיך אתכם ברוח התיקון הטכני שגם עבר בחוק הקודם.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף (66) עד סעיף (77)?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר

ורד אשכנזי: אתם תיקנתם את התוספת השנייה והוספתם את המונח "שידור חוזר".

ורד אשכנזי: לא ברור למה דבר כזה נמצא בחוק ולא בכללים.

ורד אשכנזי: יש המון כללים ותתי כללים לגבי השידורים.

דנה נויפלד: זה קיים בתוספת הראשונה.

ורד אשכנזי: למה כתוב בתוך שידור חוזר שזה כולל תכנית שהיא זהה במהותה?

ורד אשכנזי: זה צריך להיות תכנית שזהה בתכניה.

אסי מסינג: זה העתקה של אחד לאחד ממה שקיים היום בתוספת הראשונה.

דנה נויפלד: אנחנו מעתיקים את ההגדרה כפי שהיא.

דנה נויפלד: זה תיקון טכני שמעתיק מהתוספת הראשונה ומסדר את ההגדרות.

דנה נויפלד: אין שום שינוי ביחס למצב הקיים היום.

ורד אשכנזי: איפה זה נמצא בתוספת הראשונה?

דנה נויפלד: זה נמצא בהגדרה של שידור חוזר.

ורד אשכנזי: היא קיימת עכשיו פעמיים.

דנה נויפלד: אנחנו נמחק אותה מההתאמות.

אופיר אקוניס: הסעיף הזה הוצבע.

אופיר אקוניס: אם את רוצה את יכולה לבקש מחבר כנסת להגיש רוויזיה.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים לסעיף 43.

אסי מסינג: תיקון חוק הבחירות (דרכי תעמולה) 43.

אסי מסינג: בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), התשי"ט-1959, בסעיף 16ג, במקום "ובעלי הזיכיונות" יבוא "והמורשים לשידורים כהגדרתם בחוק האמור".

אסי מסינג: 44.

אסי מסינג: בחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005, בסעיף 1, בהגדרה "משדר טלוויזיה", בפסקה (2), במקום "בעל זיכיון כהגדרתו " יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה כהגדרתם".

אסי מסינג: 45.

אסי מסינג: בחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, התשס"ד-2003, בסעיף 8 (2)(ה)(2), אחרי "לשידורי טלוויזיה" יבוא "או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה", ואחרי "בבעל זיכיון" יבוא "או בבעל רישיון".

אסי מסינג: 46.

אסי מסינג: בחוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים, התשס"א-2001, בסעיף 4(א)(2), במקום "בעל זיכיון כהגדרתו" יבוא "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה כהגדרתם".

אסי מסינג: יש כאן מספר הוראות חוק שמתייחסות לבעלי זיכיון.

אסי מסינג: החוק הראשון הוא חוק הבחירות (דרכי תעמולה), שבו נקבעו הוראות שמחייבות את הרשות השנייה לשדר במסגרת בעל זיכיון בלי לגבות על כך תשלום שידורי תעמולת בחירות, וכן לשדר הסברים נוספים בדבר מערכת הבחירות.

אסי מסינג: מה שמוצע כאן הוא להחיל את האמור גם על בעלי רישיון.

אסי מסינג: בחוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) נקבעו הוראות שמחייבות בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה ללוות בכתוביות ובתרגום לשפת סימנים שידורים שהוא משדר.

אסי מסינג: גם כאן מוצע להחיל את זה על בעל רישיון.

אסי מסינג: אותו דבר לגבי חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת, שבו נקבעה הוראה ולפיה בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לא יוכל להשתתף במכרז לבחירת הגורם אשר ישדר את שידורי הכנסת והמשדרים המוספים אשר ישודרו בערוץ הכנסת.

אסי מסינג: כאן מוצע להחריג את בעל הרישיון.

אסי מסינג: בחוק סיווג, סימון ואיסור שידורים מזיקים נקבעה חובת סימון משדר שמשדר בעל רישיון לשידורי טלוויזיה שאינו ראוי לילדים, וכן איסור קדימון או פרסומת שעלולים לעודד את האמור.

אסי מסינג: מוצע להחיל את אותה חובה גם לגבי בעל רישיון.

שאול מגנזי: מה ההיגיון לשדר תעמולת בחירות בערוצים מסחריים?

אופיר אקוניס: שידרת עד עכשיו?

שאול מגנזי: זה היה טוב לפני 16 שנה.

אופיר אקוניס: גם לפני שנה שידרת.

שאול מגנזי: לפני שנה העלינו את זה בפני השופט.

אופיר אקוניס: מה הייתה עמדת השופט?

אילאיל לבנת: שיש מקום לשקול את זה.

אתי בנדלר: יש מקום לשקול תיקוני חקיקה.

אתי בנדלר: תיקוני חקיקה לחוק הבחירות זה לא אגב איזה שהוא תיקון טכני שבמקום בעלי זיכיון כותבים בעלי רישיון, אלא זה צריך להיות במסגרת תיקוני חקיקה כלליים שנעשים בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

שאול מגנזי: זה סיפור אחר אם עוברים מזיכיון לרישיון.

מנשה סמירה: נכון שאנחנו עכשיו מסדירים את החוק ונשענים על הקיים, אבל לא ניתן להתעלם מהמציאות.

מנשה סמירה: המציאות היא ששידורי התעמולה בכל מערכות הבחירות האחרונות לא הוכיחו את עצמם מבחינת היקפי הצפייה בצורה משמעותית.

אופיר אקוניס: מה היה הממוצע שלהם?

מנשה סמירה: נמוך ביותר.

מנשה סמירה: אולי בערב הראשון היה סדר גודל של 5%,6%, אבל לאחר מכן השידורים ירדו ללמטה מזה.

מנשה סמירה: יש פגיעה ברצף השידור והציבור הצביע ברגלים ובידיים.

אופיר אקוניס: מתי זה שודר?

מנשה סמירה: לסירוגין.

מנשה סמירה: הרשות השנייה מסדירה את זה עם ועדת הבחירות על פי החוק.

מנשה סמירה: ערוץ 1 שידר ב-19:30, ערוץ אחר שידר ב-22:00 וב-23:00.

מנשה סמירה: בכל מערכת בחירות החלפנו.

מנשה סמירה: אלו שעות פריים, אלו שעות חשובות, אלו שעות שרצף השידורים נקטע.

מנשה סמירה: הציבור אמר את דברו.

מנשה סמירה: יש מקום לשקול את הנושא הזה.

מנשה סמירה: יחליטו היועצים המשפטיים אם מדובר בתיקונים טכניים או בתיקונים מהותיים, אבל יש מקום לשקול את הנושא הזה.

מנשה סמירה: מדובר בהכבדה משמעותית בעידן של שינוי המדיניות השידורית.

מנשה סמירה: צריך לפתוח את הנושא במקום המתאים.

נחמן שי: אורכה של הסוגיה הזאת כאורך חייו של ערוץ 2.

אופיר אקוניס: גם של ערוץ 1.

נחמן שי: מותר להחליט שבתוך שידור ציבורי נוטלים את זמן השידור בצורה שווה לכלל המפלגות.

נחמן שי: אין לי שום ביקורת על התהליך הזה.

נחמן שי: ערוץ מסחרי זה רכוש פרטי.

נחמן שי: עכשיו אנחנו קובעים שזה לא זיכיון אלא רישיון.

נחמן שי: אנחנו הולכים מדרגה נוספת.

נחמן שי: לא נראה לי.

נחמן שי: זה כאילו המדינה תחליט מחר שהיא לוקחת 3 עמודים בעיתון מסוים, או חצי עמוד כל שבוע.

נחמן שי: זה יוצא מהתחום הציבורי ונכנס לתחום הפרטי.

נחמן שי: אני לא נגד, אני חושב שזה נכון, אבל המדינה צריכה לפצות אותם על אובדן זמן שידורים.

רון אילון: זה בדיוק כמו שלוקחים לטלוויזיה הרב-ערוצית את האפיקים.

כרמל שאמה-הכהן: גם אני חושב שהמציאות השתנתה ולתעמולה היה בטלוויזיה מקום בימי הערוץ הראשון כערוץ בודד, כאמצעי צינור עיקרי להעברת מידע לציבור.

כרמל שאמה-הכהן: אני לא הייתי מבטל את התעמולה, אבל כן הייתי קובע איזו שהיא תמורה למי שגוזלים ממנו דקות שידור.

כרמל שאמה-הכהן: התמורה לא צריכה להיות ברמה מסחרית, היא צריכה להיות תמורה מינימאלית בסיסית.

אופיר אקוניס: נשלם להם ספוטים כמו שמשלמת להם קוקה-קולה ואז הם יהיו מרוצים.

אופיר אקוניס: הם רוצים כמו בארצות הברית.

כרמל שאמה-הכהן: דיברתי על תשלום בסיסי.

נחמן שי: לא הצעתי שיקנו בתשלום.

נחמן שי: קנייה בתשלום יוצרת אי שוויוניות, במיוחד בקרב אלה שתקציביהם מאוד נמוכים והם רצים בפעם הראשונה.

נחמן שי: צריכים למצוא איזו שהיא דרך הוגנת לפצות על אובדן זמן שידור.

אופיר אקוניס: כמו מה?

נחמן שי: תטיל עליהם.

נחמן שי: הם יודעים, הם מבינים בתחום.

נחמן שי: הרשות השנייה תציע הצעה הגיונית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני דווקא חושבת שצריכים להיות שידורי תעמולה, כי לצערנו הרב הציבור לא מעורב בפוליטיקה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אחת הסיבות לזה שיש כל כך מעט מצביעים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בטוחה שיש כאלה שמחייכים כאן ואומרים שאין פלא שיש כל כך מעט מצביעים אחרי שרואים את התשדירים.

אופיר אקוניס: הציבור לומד על פוליטיקאים מ"ארץ נהדרת" ומ"שבוע סוף".

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שצריכים לקבל זמן שידור, אבל אולי צריך לחשוב על אפשרות לשבור את זה ולא לעשות את זה רצף של חצי שעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ממליצה לערוץ 2, לערוץ 10 ולטלוויזיה המסחרית להתכונן לשינוי בתחום הזה.

יוסי ורשבסקי: הדיון פה הוא מאוד מבודח, אבל בי זה מעורר חלחלה.

יוסי ורשבסקי: היה את ברית המועצות, היום יש את הוגו שאבס.

יוסי ורשבסקי: מפקיעים פה זמן של חברות פרטיות.

יוסי ורשבסקי: זו פשוט הפקעה.

יוסי ורשבסקי: עם כל הכבוד לפוליטיקאים ולמפלגות.

יוסי ורשבסקי: .

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דווקא אתה מדבר על זה אחרי שכולם כל כך עזרו לך?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מבינה את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה שאתה מפרסם את מה שקורה במפלגות זו טובת הנאה?

יוסי ורשבסקי: בוודאי שזאת טובת הנאה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה מיידע את הציבור לגבי מה שהם צריכים להצביע ולגבי מה שהם לא צריכים להצביע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לטובת הציבור.

יוסי ורשבסקי: אין שום שוני מזה שיפקיעו שלטים, מזה שיפקיעו עמודים בעיתונים ומזה שיפקיעו מהשופרסל ומהקו-אופ אוכל לטובת פעילי המפלגות.

יוסי ורשבסקי: זה בדיוק אותו דבר.

יוסי ורשבסקי: זה נכון שבמשטר הזיכיונות הייתה ההפקעה הזאת - בגלל זה אתם יושבים פה ומחוקקים חוקים - אבל לא כל מה שהיה הוא מקודש.

יוסי ורשבסקי: ההפקעה הזאת שווה מיליוני שקלים שאף אחד לא מפצה אותנו עליה.

יוסי ורשבסקי: זה מיושן, ארכאי וצריך לשנות את זה.

שאול מגנזי: חשבתם לשדר את זה בערוץ הכנסת?

דורון אבני: לעניין הבחירות ברשויות המקומיות נקבע בחוק הבחירות (דרכי תעמולה) מנגנון לפרסום בתשלום אצל תחנות הרדיו האזורי.

דורון אבני: זה מנגנון שבעקבותיו נקבעו כללים על ידי מועצת הרשות השנייה.

דורון אבני: יש ממונה לכל דבר כזה.

דורון אבני: מבקר המדינה גם מעורב בתוך התהליך.

דורון אבני: יש מנגנון מן המוכן.

דורון אבני: אולי צריך התאמות כאלו ואחרות שיאפשרו לערוצים לגבות תשלום ולמפלגות לקבל ביטוי בטלוויזיה.

נחמן שי: עשו את זה בבחירות האחרונות?

דורון אבני: כן.

אופיר אקוניס: עניין התעמולה בא לידי ביטוי בחוק דרכי תעמולה בוועדה אחרת.

אופיר אקוניס: יבואו הזכייניות, יפעילו כמה חברי כנסת בעזרת השתדלנים ויבקשו לשנות את חוק תעמולת הבחירות.

נחמן שי: אני חשבתי שמדובר בשינוי קונספטואלי כשעוברים מזיכיונות לרישיונות.

נחמן שי: אני מאמין בזה, לכן תמכתי בזה מהרגע הראשון.

נחמן שי: זה מחייב שנושאים עקרוניים כמו הנושא הזה ייבחנו מחדש.

נחמן שי: כך נדמה לי.

נחמן שי: זה לא אוטומטי להעתיק מחוק לחוק.

אופיר אקוניס: זה בסדר מבחינתך להעתיק מחוק לחוק את העברה משיטת הזיכיונות לשיטת הרישיונות, אבל דברים שהם לא נוחים לא להעביר לשיטת הרישיונות.

אופיר אקוניס: זה ממש מדהים.

מנשה סמירה: באיזו ועדה החוק הזה?

אופיר אקוניס: בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

אתי בנדלר: הערתי איננה מתייחס לשאלה אם יש או אין מקום לתעמולת בחירות בתשלום או ללא תשלום בטלוויזיה המסחרית.

אתי בנדלר: אינני רוצה להביע עמדה ערכית לכאן או לכאן.

אתי בנדלר: כל מה שאני רוצה לומר בהקשר הזה נוגע למסגרת הדיון ולמקום בו הוא ראוי להיערך.

אתי בנדלר: אינני יכולה שלא להגיב למה שמר ורשבסקי אמר לגבי הפקעה.

אתי בנדלר: הפקעה זה משהו ששייך למאן דהוא ובאה המדינה ואומרת שלמרות שזה שייך למאן דהוא היא לוקחת.

אתי בנדלר: כאן הנושא של תעמולת הבחירות בערוצים המסחריים נקבע עוד לפני שניגשתם למכרז.

אתי בנדלר: מראש ידעו המועמדים במכרז לשידורים מסחריים שמוטלת עליהם החובה בתקופת הבחירות.

יוסי ורשבסקי: עברו 10 שנים, אפשר לשנות.

אתי בנדלר: אני לא אומרת שלא.

אתי בנדלר: להתייחס לנושא הזה כאל הפקעה זאת לא התייחסות נכונה.

אתי בנדלר: סעיף 16ג, שאותו מבקשים לתקן תיקון עקיף במסגרת התיקונים הטכניים כאן, אומר שבמקום בעלי הזיכיונות יבואו מורשי השידורים, שזה כולל גם בעלי זיכיונות וגם בעלי רישיונות לפי חוק הרשות השנייה.

אתי בנדלר: הסעיף עצמו שעליו מדובר אומר שכל מיני הסדרים החלים לפי חוק הבחירות (דרכי תעמולה) יחולו על בעלי רישיונות.

אתי בנדלר: הסעיף הראשון המוחל גם על הטלוויזיה המסחרית אומר שלא יהיו שידורים של תעמולת בחירות בטלוויזיה אלא ב-14 ימים שלפני הבחירות.

אתי בנדלר: רוצים להחיל את המגבלה הזאת על בעלי הרישיונות או לא?

אתי בנדלר: אם יוחלט שהם רשאים לגבות תשלום עבור תעמולת בחירות, האם יש להגביל את פרק הזמן שבו מותר להם לשדר תעמולת בחירות?

אתי בנדלר: יש הוראה של פטור מאחריות פלילית או אזרחית בשל שידורי תעמולה.

אתי בנדלר: רוצים להחיל את הסעיף הזה, או לא רוצים להחיל את זה?

אתי בנדלר: הסמכות של ראש ועדת הבחירות המרכזית לכנסת לפרסם הודעות על תהליכי הבחירה.

אתי בנדלר: רוצים לאפשר לו לעשות את זה בערוצים המסחריים או לא?

אתי בנדלר: לבוא ולומר שכרגע במהלך הדיון שלנו בתיקון עקיף אנחנו יכולים לבחון את כל מכלול הסוגיות שמתעוררות מחוק הבחירות (דרכי תעמולה) נראה לי לא ראוי ולא נכון.

אתי בנדלר: ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת היא הוועדה שדנה בחוק הבחירות (דרכי תעמולה), היא רואה את כלל ההסדרים בנוגע לתעמולת בחירות.

אתי בנדלר: אלה צריכים לדון במכלול ההסדרים בהקשר הזה.

אתי בנדלר: אני מציעה לא לדון בשינויים המהותיים אגב הדיון הזה.

נחמן שי: אם אני מבין נכון, אז זה לא רק הסעיף הזה אלא מדובר במכלול שלם שאת מעדיפה שוועדה אחרת תיתן עליו את דעתה.

אופיר אקוניס: במסגרת חוק תעמולת הבחירות (דרכי תעמולה).

נחמן שי: לא הצעתי שיהיו תשדירים בתשלום.

נחמן שי: את זה אני לא רוצה ליצור.

אתי בנדלר: אי אפשר אגב הדיון המצומצם שלנו במתן רישיונות לתקן את חוק הבחירות.

נחמן שי: בואו נסכם שאנחנו מעבירים את זה לדיון בוועדת החוקה.

אופיר אקוניס: תגיש הצעת חוק פרטית לתקן.

מנשה סמירה: אם יתוקן החוק בוועדת חוקה, האם התיקון שאנחנו עושים כאן יתפוס באופן אוטומטי או שנצטרך לחזור לפה?

אתי בנדלר: ודאי שלא.

אתי בנדלר: כשיתוקן חוק הבחירות (דרכי תעמולה) יתקנו גם את הסעיף הזה שאנחנו עכשיו מתקנים.

אתי בנדלר: לא יהיה צורך לחזור לכאן.

אמיר ונג: מחזיקים פה את המקל משני קצותיו.

אמיר ונג: בעלי הרישיונות זה חיה אחרת, אלה לא בעלי הזיכיונות.

אמיר ונג: אי אפשר לומר שחובה על בעלי רישיונות עתידיים, שהם חיה אחרת, לשדר ענייני תעמולה זה עניין טכני.

אמיר ונג: זה לא עניין טכני.

אמיר ונג: מדובר בעניין מהותי שהוועדה שדנה בחוק תעמולת הבחירות צריכה לדון בו.

אתי בנדלר: זה בדיוק מה שאני אומרת.

אתי בנדלר: מדובר בנושא מאוד מהותי שלא זה המקום שאנחנו אמורים לדון בו.

אמיר ונג: זה גם לא המקום בתיקון עקיף לקחת ולהגיד שאותם גופים חדשים ישדרו תעמולת בחירות.

אמיר ונג: זה עניין מהותי.

כרמל שאמה-הכהן: מישהו יודע להגיד מה קורה בעולם בנושא הזה?

ורד אשכנזי: למיטב הבנתנו זה לא קיים בפורמט הזה, בטוח שלא הפקעה של קניין פרטי.

ורד אשכנזי: התיקון הזה לא משנה את המצב הקיים.

ורד אשכנזי: אין בדבר משום הפקעה.

ורד אשכנזי: הזיכיון ניתן בכפוף להוראות שהיו קיימות.

ורד אשכנזי: בעלי הזיכיון ידעו מהן.

ורד אשכנזי: בעלי הזיכיון קיבלו את הזיכיון ביודעם שכל אימת שיהיו בחירות הם יצטרכו לשדר שידורי תעמולה.

ורד אשכנזי: אין בזה שום חידוש.

ורד אשכנזי: המצב לא משתנה.

ורד אשכנזי: במובן הזה התיקון הוא תיקון טכני.

ורד אשכנזי: אפשר לפתוח את הדיון לדיון מהותי, אבל לא זה המקום.

אילאיל לבנת: כשחוקק החוק לא היו מניין הערוצים המסחריים שקיימים היום.

אילאיל לבנת: בודאי שלא צפו את מניין בעלי הרישיונות שצפויים.

אילאיל לבנת: מידת החשיפה לה זוכות המפלגות במסגרת התעמולה הזאת היא כפולה, משולשת ועומדת גם להיות מחומשת לעומת מה שהיה בחוק המקורי.

אתי בנדלר: יכול להיות שאת צודקת, אבל מה שמנסים לומר לך זה שלא כאן המקום לערוך את הדיון הערכי בנושא.

אמיר ונג: להגיד שכל אותם ערוצים חדשים יצטרכו לשדר זה מהותי, זה לא טכני.

אמיר ונג: לא אומרים פה ש-2 ו-10 יצטרכו לשדר, אומרים שהערוצים החדשים יצטרכו לשדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כולם אומרים שאף אחד לא יצטרף.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה אתם אומרים שיצטרפו הרבה?

אמיר ונג: אנחנו לא יודעים.

חני לוז: מבחינה דמוקרטית חשוב שהתעמולה תהיה דרך הערוצים המסחריים כדי שהמפלגות יוכלו להגיד את מה שיש להן להגיד בלי הפילטרים שקיימים בתכניות הרגילות, אבל צריך גם לא להכביד על בעלי הרישיונות החדשים ולהפקיע מהם זמן אוויר.

חני לוז: אני מציעה לחשוב על תהליך של פיצוי כך שחודש אחרי בחירות יינתן זמן אוויר בכמות של 20%,30% לשידורי פרסומות מהזמן שהוקדש לתעמולת בחירות.

אופיר אקוניס: שיפוי מעסיקים.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

חני לוז: הכסף לא יבוא מהמפלגות שאין להן כסף.

חני לוז: הציבור ישלם בזה שהוא יראה יותר פרסומות חודש אחרי זה.

אופיר אקוניס: אולי נפנה ליושב-ראש ועדת חוקה, חוק ומשפט על-מנת שתהיה יוזמה של חקיקה פרטית בנושא של חוק בחירות (דרכי תעמולה).

אופיר אקוניס: זה לא יהיה בסעיף 43.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 43 כפי שהוא?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר סעיף 44 - כתוביות ושפת סימנים.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר סעיף 45 - תיקון חוק שידורי טלוויזיה מהכנסת.

אתי בנדלר: סעיף 8 לחוק שידורי טלוויזיה מהכנסת דן במי יהיה רשאי להשתתף במכרז לקבלת רישיון לשדר בערוץ הכנסת.

אופיר אקוניס: זכתה בו חברת החדשות של הערוץ השני.

אופיר אקוניס: מתי פג הזיכיון?

אתי בנדלר: בקרוב יסתיים הרישיון שלה.

אתי בנדלר: המועצה לשידורי כבלים ולווין, שהיא הרגולטור של הערוץ, צריכה להחליט אם להאריך או לא להאריך.

אתי בנדלר: הרישיון היה ב-2006 ל-4 שנים.

אתי בנדלר: יש אפשרות להאריך אותו לשתי תקופות של 4 שנים.

אתי בנדלר: בסעיף 8(2)(ה)(2) כתוב מי מהמפורטים להלן אינו בעל שליטה.

אתי בנדלר: יש בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה לפי חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו, התש"ן-1990, לרבות מי שהוא בעל שליטה בבעל זיכיון כאמור.

אתי בנדלר: עכשיו מכניסים את העניין שהוא בעל שליטה בבעל רישיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי יהיו אלה שיהיו זכאים לשדר בעידן הרישיונות?

אתי בנדלר: לא ישתנה שום דבר.

אתי בנדלר: מה שנאמר זה שככל שבעל זיכיון היה מנוע להשתתף במכרז, בעתיד גם בעל רישיון יהיה מנוע מלהשתתף במכרז.

נחמן שי: כרגע חברת החדשות היא בעלת הרישיון.

אתי בנדלר: חברת החדשות של ערוץ 2 היא בעלת רישיון לשדר בערוץ הכנסת.

נחמן שי: איך היא תוגדר?

דנה נויפלד: חברת חדשות 2 עושה כמה דברים.

דנה נויפלד: היא קודם כל משדרת חדשות בערוץ 2.

דנה נויפלד: חוץ מזה לפי חוק אחר היא גם מפעילה את ערוץ הכנסת.

דנה נויפלד: זאת אותה ישות משפטית, אותה חברת חדשות שביד אחת עושה את זה וביד שנייה עושה משהו אחר.

דנה נויפלד: בעתיד היא תמשיך לשדר לפי ההסדרה שאנחנו עושים עכשיו.

דנה נויפלד: היא תמשיך לפעול או שלא לפי החוק ההוא.

דנה נויפלד: החוק ההוא נשאר כמות שהוא, כלומר כל כמה שנים יש העמדה למכרז.

אתי בנדלר: בעל רישיון ובעל זיכיון לא יוכלו להשתתף במכרז לקבלת רישיון שידור בערוץ הכנסת.

אתי בנדלר: רק חברת חדשות תוכל.

מנשה סמירה: עד היום הגדרנו את חברת החדשות כבעלת זיכיון לשידורי חדשות והיא הייתה בעלת רישיון לשידורי ערוץ הכנסת.

מנשה סמירה: עכשיו אנחנו הופכים את זה לבעלי רישיון.

מנשה סמירה: היא תיקרא בעלת רישיון.

מנשה סמירה: צריך לוודא שיש אבחנה בין בעל רישיון כזכיין לבין בעל רישיון לחדשות.

מנשה סמירה: היא תיקרא כבעלת רישיון לחדשות בערוץ השני.

מנשה סמירה: צריך לוודא שתהיה אבחנה בין בעל רישיון בשידורי חדשות לבין בעל רישיון לשידורים בערוץ 2 או בערוץ 10.

דבורה קמחי: אין שום הבדל מהותי בין חברת החדשות של הערוצים לבין בעלי הזיכיון.

דבורה קמחי: חברות החדשות ממומנות מהכסף הפרטי של בעלי הזיכיון.

דבורה קמחי: אני לא רואה מקום להבדיל.

מנשה סמירה: אנחנו לא מקבלים את הטענה שלך.

מנשה סמירה: אני מאוד מקווה שיש אבחנה ושנשמרים כל המנגנונים להבטיח שחברת החדשות היא לא של הזכיין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שהיא אומרת זה נכון.

מנשה סמירה: זה לא מדויק.

אופיר אקוניס: השאלה אם זה ימנע מחברות החדשות לגשת בעתיד או לא.

אתי בנדלר: לא.

אופיר אקוניס: חברת החדשות של הערוץ השני וחברת החדשות של ערוץ 10 זה לא חלק..?

אתי בנדלר: הם תאגידים נפרדים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי משלם את הכסף?

דבורה קמחי: העורך הראשי של בעל הזיכיון הוא עורך ראשי על פי חוק.

דבורה קמחי: לבעלי המניות על פי חוק הרשות השנייה אסור להתערב בתכני חברת החדשות.

דבורה קמחי: גם בתכני הערוץ אסור להם להתערב.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי משלם?

מנשה סמירה: הרשות השנייה.

מנשה סמירה: הכסף שהזכיין משלם חייב לעבור לרשות השנייה.

מנשה סמירה: החוק קובע שבעלי הזיכיונות צריכים להעביר את הכסף באמצעות הרשות השנייה ולא ישירות לחברת החדשות, ולו רק על מנת ליצור את החיץ כדי שלא יקרה מצב שבאמצעות הכסף וההון ישפיעו על אופן ההתנהלות של חברת החדשות.

מנשה סמירה: זה אחד מהמנגנונים.

מנשה סמירה: זה לא המנגנון היחידי.

מנשה סמירה: העצמאות של חברות החדשות וההתנהלות של חברות החדשות - בעיקר בערוץ ה-broadcast - היא מאוד קריטית.

מנשה סמירה: לא נתנו פה סקירה מלאה על המנגנונים שנועדו להבטיח את העצמאות של חברות החדשות אף שהמימון במקורו מגיע מבעל הזיכיון.

מנשה סמירה: יש שורה של מנגנונים שנועדו להבטיח ולייצר חיץ בין הזכיין לחברת החדשות.

מנשה סמירה: אני יכול להראות לכם שזה קורה.

מנשה סמירה: אני לא אגיד לכם שאין השפעות ואין מקרים, אבל בסך הכל יש בדירקטוריון של חברות החדשות נציגי ציבור.

מנשה סמירה: יושב ראש הדירקטוריון הוא נציג ציבור.

מנשה סמירה: גם בחירת העורך הראשי ומנכ"ל חברת החדשות חייבת להיות על דעת נציגי הציבור.

אופיר אקוניס: גם על ידי בעל הזכיינים.

מנשה סמירה: הוא לא היחידי.

מנשה סמירה: יש מנגנונים של איזון.

מנשה סמירה: תקציב חברת החדשות מוכרע ומאושר על ידי הרשות השנייה כדי לוודא שיש תקציב שמספק את הפעילות.

מנשה סמירה: העברת הכסף נעשית אך ורק באמצעות המנגנון של הרשות.

מנשה סמירה: לחברת החדשות מותר כגוף הפקה עצמאי להפיק.

מנשה סמירה: זה נחשב להפקה עצמית.

ניצן חן: הסעיף הזה הוא סעיף טכני.

ניצן חן: ב-2006 כשהיה מכרז לערוץ הכנסת התמודדו 9 קבוצות, כולל ערוץ דמוקרטיה, כולל המרכז הבינתחומי.

ניצן חן: זה לא רק ערוצי ה-broadcast.

נחמן שי: זאת אומרת שאין כשל שוק.

ניצן חן: בסופו של דבר נבחרה חברת החדשות של ערוץ 2 להפעיל את ערוץ הכנסת.

ניצן חן: מחר, כשהוועדה הזאת תאשר את החדשות להוט ויס, היא תוכל להתמודד על ערוץ הכנסת.

ניצן חן: אם אני מבין נכון את סעיף 45, אז הוא סעיף טכני ולא מהותי.

ניצן חן: הסעיף הזה מאפשר לכל העולם ואשתו להתמודד גם על ערוץ הכנסת.

אתי בנדלר: לכל העולם ואשתו, ובתנאי שהוא בין היתר תאגיד הרשאי על פי דין להפיק ולשדר תכניות חדשות בטלוויזיה בישראל.

אתי בנדלר: גם ערוץ ייעודי לשידורי חדשות יוכל להתמודד.

מיכל רפאלי-כדורי: אולי ניצן התכוון לומר שזאת ההזדמנות לתקן את החוק באופן שזה יאפשר לכבלים וללווין להפיק חדשות.

מיכל רפאלי-כדורי: לאחר שהם יענו על הקריטריון הזה הם יוכלו להתמודד.

אופיר אקוניס: אני ביקשתי חוות דעת של משרדי התקשורת והאוצר לגבי העניין של הפעלת חדשות על ידי חברות הוט ויס.

אופיר אקוניס: עדיין לא קיבלתי שום תשובה.

אופיר אקוניס: אולי כדאי שביום שלישי בבוקר תשיבו לנו.

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים על סעיף 45 בנוסח הנוכחי.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר סעיף 46.

דורון אבני: זה עוסק בשני עניינים.

דורון אבני: יש סימון וסיווג שידורים לפי קטגוריות של 8,14, ו-18 - שידורים מסוימים צריכים לשאת סימן זיהוי כך שיתריעו מראש בפני הצופים לגבי אופי השידור – ויש איסור שידורים מזיקים.

דורון אבני: זה אוסר באופן גורף על שידור פרסומות מסוימות בנושא אלימות קשה, סמים, אלכוהול וכן הלאה.

אופיר אקוניס: אנחנו מחילים את זה כמות שהוא על בעלי רישיון.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: ה צ ב ע ה בעד – פה אחד אושר אנחנו חוזרים אחורה לסעיפים שהיו במחלוקת במהלך 5 החודשים האחרונים מאז שהתחלנו להקריא את החוק.

אופיר אקוניס: הודענו שאנחנו חוזרים לפסקאות 29 ו-32 לעניין מערכת ה-DTT.

אופיר אקוניס: מנשה, אולי תעדכן אותנו בקצרה לגבי המערכת.

מנשה סמירה: המערכת של עידן פלוס עלתה לאוויר באוגוסט.

מנשה סמירה: השידורים משודרים כשידורי ניסיון.

מנשה סמירה: יש כ-15 תחנות שידור שמפיצות עם היתרים כנדרש.

מנשה סמירה: לרבות ההיתרים גם ניסו להמציא כל מיני דברים בענייני קרינה.

מנשה סמירה: יש גם היתרים בתחום הזה.

מנשה סמירה: במסגרת שידורי הניסיון הציבור מתחיל ללמוד להכיר את המערכת הזאת.

מנשה סמירה: 5 ערוצים משודרים בהתאם לחוק שקבוע נכון להיום.

מנשה סמירה: מדובר בערוצים הידועים, בערוצים הפתוחים.

מנשה סמירה: אנחנו בסיומו של שלב א' ולקראת שלב ב' של עיבוי או חיזוק מערך השידורים והקליטה.

מנשה סמירה: ידענו, וזה היה על פי תכנית, שהעלייה לאוויר תלווה בכך שבחלק מהמקומות תהיה בעיית קליטה.

מנשה סמירה: את זה ניתן לדעת רק לאחר העלייה לאוויר.

מנשה סמירה: לאחר שקיימנו מדידות ובדיקות אנחנו מתגברים את מערך השידורים.

מנשה סמירה: באזור מארס, אפריל ומאי נסיים את התגבור של מערך המשדרים הנוסף שאמור להביא אותנו לקליטה תוך דירתית כנגזרת של החוק.

מנשה סמירה: המהלך הזה ילווה במידע לציבור.

אופיר אקוניס: מדובר באותו קמפיין שהוקפא?

מנשה סמירה: כן.

מנשה סמירה: הקמפיין לא הוקפא.

מנשה סמירה: לא היה בו צורך.

מנשה סמירה: בשלב א', לאחר הקמת המערכת, רצינו להגיע לסדר גודל של כמה עשרות אלפים על מנת לדעת את רמת הקליטה.

מנשה סמירה: הגענו לזה בלי שום צורך להשקיע כסף בקמפיין.

מנשה סמירה: אנחנו נמצאים בסדר גודל של כ-60 אלף משקי בית.

אופיר אקוניס: אם רק 60 אלף קנו את זה - הבית הזה חוקק בכנסת הקודמת את החוק הזה שאני חושב שהוא מצוין - אז אתה צריך קמפיין.

מנשה סמירה: אני לא רוצה.

מנשה סמירה: אנחנו כ-5 חודשים באוויר.

מנשה סמירה: החדרתה של תשתית לאומית מן הסוג הזה צריכה להיות זהירה ובטוחה.

מנשה סמירה: לאחר שעשינו את המדידות ולאחר שסיימנו את שלב א' והגענו לרמת כיסוי טובה, נרשה לעצמנו להודיע לציבור בצורה נרחבת.

מנשה סמירה: גם הספקים למדו את המוצרים שהם צריכים לשווק, כי מכרו מוצרים שלא התאימו לכל הדרישות והמאפיינים המקצועיים.

מנשה סמירה: גם בזה סיימנו מספר כנסים עם הספקים המקצועיים, היצרנים, היבואנים כך שבאזור אפריל ומאי נגיע לרמה ראויה וטובה.

מנשה סמירה: זה ילווה את המידע ההסברתי.

מנשה סמירה: הקמפיין היה בנוי מ-2 שלבים.

מנשה סמירה: שלב ראשון שתהיה רכישה בהיקף הזה.

מנשה סמירה: בחודשיים הקרובים משרד האוצר צריך להפיץ את הצו בעניין סובסידיה למשפחות נזקקות כך שזה ילווה את המהלך.

מנשה סמירה: שלב שני, שצריך להיות באזור אפריל מאי, זה יידוע הציבור לגבי אופי קבלת הסבסוד על פי צו שהאוצר צריך להתקין.

מנשה סמירה: אנחנו נערכים לקראת השלב השלישי, שזה סגירת המערך האנלוגי .

מנשה סמירה: זה צפוי להיות בפברואר.

מנשה סמירה: אנחנו נבקש בהליך חקיקה מסודר להקדים אותה, משום שאנחנו מעריכים שלאחר חודש מאי לא צריך למשוך את האנלוגי שיש בו יותר קרינה ויותר מידי עלויות לרשות השידור ולזכיינים של הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: מה גובה הסבסוד למשפחות נזקקות?

אופיר אקוניס: מי מוגדר כמשפחה נזקקת?

אתי בנדלר: הצו הזה טעון אישור של ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: ברור שזה יגיע לפה לאישור.

יהודה סבן: שר האוצר צריך לחתום בימים הקרובים על הצו.

אופיר אקוניס: עד סוף המושב אני רוצה לקבל את הצו.

אופיר אקוניס: מה גובה הסבסוד ואיך נקבעות המשפחות הנזקקות?

מנשה סמירה: החוק אומר שהוא לא יפחת מ-50%.

אתי בנדלר: במערך השידור הספרתי הקרקעי הידוע כ-DTT מופצים בהתאם לחוק 5 ערוצים: שני ערוצי השידור הציבורי, ערוץ 10, ערוץ 2 עם שתי הזכייניות שלו וערוץ הכנסת.

אתי בנדלר: בהתאם להצעת החוק יתווספו למערך הזה בעלי הרישיונות, דהיינו אם בעלי הזיכיון לשידור בערוץ 2 יעברו למתכונת של קבלת רישיון, אז במקום ערוץ אחד יהיו שני ערוצים.

נחמן שי: כל בעל רישיון אמור להיות שם?

אתי בנדלר: כל בעלי הרישיונות הקיימים ובעל רישיון יעודי לשידורים בשפה הערבית.

אתי בנדלר: אלה הגופים המתוכננים להיות על פי הצעת החוק במסגרת המערך של ה-DTT.

אתי בנדלר: בהקשר הזה הועלו בוועדה הצעות רבות לשנות את הגופים שיהיו רשאים להעביר את שידוריהם ולהיות מופצים במערך הזה.

אתי בנדלר: לכך אני מניחה יתייחסו מיד הדוברים השונים.

אתי בנדלר: הצעת החוק מתייחסת גם לשאלה מי ישא בעלויות עיבוי המערכת לצורך קליטת הערוצים הנוספים שיופצו.

נחמן שי: אלה לא משלמים?

אתי בנדלר: החוק, שכאמור החליט במתכונת הנוכחית על 5 ערוצים, קבע שהמערכת תוקם מהתמלוגים ששילמו בעלי הזיכיונות בערוץ 2.

אתי בנדלר: התמלוגים היו מיועדים לאוצר.

אתי בנדלר: מי שמימן כרגע את עלות הקמת המערכת היה אוצר המדינה.

אופיר אקוניס: המדינה יכולה להמשיך.

אתי בנדלר: יש כאן שיטה חדשה לחישוב התוספות האלו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: למה זה כל כך חשוב מי יעבור אם אפשר להעביר את כל מי שרוצה?

אתי בנדלר: אי אפשר להעביר את כל מי שרוצה.

אתי בנדלר: זאת מערכת שההקמה וההפצה שלה עולה כסף.

אתי בנדלר: השאלה מי ישלם את זה.

אתי בנדלר: הבעיה היותר קשה היא שככל שיופצו שידורים באופן חופשי לציבור לא יהיה מקום לקיומם של הכבלים והלווין.

מנשה סמירה: המערכת כיום יכולה להכיל עד 6 ערוצים.

מנשה סמירה: יש כרגע 5.

מנשה סמירה: מדובר בעצם בערוץ אחד עם 5 תכניות או 6 תכניות.

מנשה סמירה: יש גם אופציה של תחנות רדיו.

מנשה סמירה: עם סגירת המערך האנלוגי יתפנו תדרים כך שהמערכת תוכל לקלוט עוד 6 ערוצים לטובת הרישיונות.

מנשה סמירה: לא נערכים ליותר מ-6, כי בשום תרחיש אנחנו לא רואים עוד 6 ערוצי broadcast שיעלו.

מנשה סמירה: הצעת החוק מדברת על כך שהרחבת המערכת, שהעלות שלה עלולה ועשויה להיות כ-25 מיליון שקל, תיעשה על חשבון הערוצים או הגופים הקיימים והחדשים.

מנשה סמירה: אנחנו סבורים שניתן לממן את ההרחבה מתוך התקציב שנחסך בהקמת המערכת.

מנשה סמירה: אם אושרו לנו 80 מיליון שקל ועשינו את זה בסדר גודל של 50,60 מיליון, אז אפשר לשריין את הכסף ולא צריך להשית על הקיימים ועל החדשים.

רון אילון: זאת אומרת שהמדינה תסבסד את מערך השידורים.

מנשה סמירה: המדינה תקים, לא תסבסד.

מנשה סמירה: זאת תשתית לאומית של המדינה.

מנשה סמירה: היא בבעלות המדינה.

מנשה סמירה: כשהמדינה תחליט להפריט אותה היא תמכור אותה למי שהיא רוצה.

אופיר אקוניס: צריך להביא לידי ביטוי את זה שהמדינה לקחה על עצמה בזה הרגע להמשיך לתקצב.

אתי בנדלר: המדינה מיוצגת רק על ידי משרד האוצר.

אופיר אקוניס: המדינה מיוצגת על ידי הממשלה שנבחרה למשול ועל ידי הכנסת שנבחרה לחוקק.

אופיר אקוניס: משרד האוצר ממליץ את המלצותיו.

אופיר אקוניס: לפעמים הן מתקבלות, לפעמים לא.

יהודה סבן: הממשלה מתנגדת להצעה.

יהודה סבן: אנחנו לא רואים שום סיבה לממן.

אופיר אקוניס: הממשלה משיתה את העלויות על כל המשתמשים.

מנשה סמירה: שתחזיר את העודף לזכייניות.

ניצן חן: בהצעת החוק כבר נאמר מי יהיה הערוץ השישי.

ניצן חן: אין טעם לעורר ויכוח על המקום השישי שבעצם המחוקק כבר החליט שהוא יהיה הערוץ הרביעי המסחרי.

ניצן חן: אפשר להתווכח על השישייה הבאה, אבל כרגע המקום השישי זה הערוץ הרביעי המסחרי.

מיכל רפאלי-כדורי: אולי כדאי להזכיר למה נכתב בחוק הערוץ הרביעי.

אופיר אקוניס: הצעת הממשלה בעניין הזה מקובלת.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו רוצים לדבר על התוספות.

אופיר אקוניס: אני ביקשתי מרשות השידור לבדוק את העניין של ערוץ 33.

אופיר אקוניס: אני חושב שערוץ 33 מיותר.

אופיר אקוניס: רשות השידור עומדת בפני אחד מהמשברים הגדולים ביותר בתולדותיה, אם לא הגדול ביותר.

אופיר אקוניס: יש לה 70 מיליון שקל שהיא יכולה לחסוך ממחר בבוקר על ידי כך שהיא תפסיק את שידוריו של ערוץ 33 ותעתיק שעתיים ביום למען שידורים בערבית.

תומר קרני: לגבי ערוץ 33 אני מניח שהדיון יהיה בנפרד ולא במסגרת תיקון לחוק הרשות השנייה.

תומר קרני: ה-DTT נועד לתת מענה לערוצים שנמצאים באוויר.

תומר קרני: ערוץ 33 זה ערוץ שנבחר על ידי רשות השידור.

תומר קרני: זה ערוץ שמשמש לשידורים בערבית.

תומר קרני: אנחנו חושבים שערוץ 33 צריך להיות ב-DDT כל עוד הוא קיים וכל עוד הוא משודר.

תומר קרני: להחזיר אותו לערוץ 1 ולמצוא שעות לשדר את השידורים בערבית זה לא כל כך פשוט.

תומר קרני: כרגע הערוץ משודר.

תומר קרני: הוא מיועד לשידורים בערבית.

תומר קרני: הוא צריך להיות חלק מהDDT.

תומר קרני: זה חלק מהשירות שלנו לתושבים דוברי הערבית.

תומר קרני: אנחנו מתנגדים להוריד אותו מהמערך.

אופיר אקוניס: מתוך 20% תושבים שאינם יהודים והם דוברי ערבית, מה אחוז הצפייה?

תומר קרני: אין לי נתונים.

אופיר אקוניס: זה כמעט קרוב ל-0 גם מתוך ה-20% שהם תושבי ישראל שאינם יהודיים.

כרמל שאמה-הכהן: אני תומך באופן מוחלט בעמדה להוציא את ערוץ 33 מה-DTT.

כרמל שאמה-הכהן: מקומו לא צריך להיות שם.

כרמל שאמה-הכהן: הוא לא תורם כלום, בטח לא לאוכלוסיות שלהן נועד המכשיר הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אני תומך בהכללת ערוץ 9 במסגרת השידור הדיגיטלי.

כרמל שאמה-הכהן: אני חושב שחשוב, לאחר שדנו בעניין והשקענו מחשבה, שערוץ 24, שהוא ערוץ שפונה לאוכלוסיות שה-DDT אמור לשרת אותן, ייכלל.

כרמל שאמה-הכהן: האם מבחינה טכנית אפשר לפצל ערוץ לשני ערוצים, כלומר לחלק את הזמן?

מנשה סמירה: אפשר לחלק את שעות השידור.

תומר קרני: מה אחוז הצפייה בערוץ 24?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה הזאת לא רלוונטית.

אופיר אקוניס: היא רלוונטית, כי כאשר דיברנו על ערוץ 9 דיברנו על השאלה אם יש ציבור גדול שצופה בערוץ כלשהו.

אופיר אקוניס: ערוץ 9 נכנס לקריטריון הזה.

נגה רובינשטיין: החובות של ערוץ 9 יהיו כמו החובות של בעל רישיון?

אופיר אקוניס: יכול להיות.

נגה רובינשטיין: זה חלק מהאינטרס הציבורי של ה-DTT.

נגה רובינשטיין: ב-DTT עולים ערוצים שעומדים במינימום חובות.

אופיר אקוניס: יכול להיות שערוץ 9 יצטרך לקחת על עצמו בדיוק מה שצריך.

נחמן שי: הרעיון של ה-DTT הוא רעיון נכון.

נחמן שי: אני חושב שנכון שרשות השידור תסתפק בערוץ 1, כי ערוץ 33 הוא ערוץ זניח שאין לו שום ייחוד ושום ייעוד.

נחמן שי: בילינו הרבה שנים בניסיון לחפש את שורשיו של ערוץ 33.

נחמן שי: הוא נועד בשעתו לשדר מהכנסת.

נחמן שי: על זה הדביקו שידורים בערבית.

נחמן שי: במהלך השנים השידורים מהכנסת מצאו את מקומם בערוץ 99, השידורים בערבית הצטמצמו ונדדו לערוץ 33.

נחמן שי: כך נוצר ערוץ כלבו עם צפייה מאוד נמוכה.

נחמן שי: אין לו שום ייחוד, שום מקום ואפשר לחיות בלעדיו.

נחמן שי: לא יקרה שום דבר.

נחמן שי: אני ממליץ שתתמקדו בערוץ 1 ותעשו בו חיל.

נחמן שי: הלוואי ונזכה ליום הזה.

נחמן שי: עזבו את 33.

נחמן שי: תעשו חשיבה מחדש אם יש מקום לזה.

נחמן שי: אולי אפשר לחסוך סכום שאולי הוא ההבדל בין להיות בגרעון או לא להיות.

נחמן שי: לא יקרה שום דבר לרשות השידור אם היא תוותר על הערוץ הזה.

נחמן שי: אני חושב שנכון שיהיו 1,2,10,9,99 והערוץ הייעודי בערבית.

אופיר אקוניס: הוא בחוק.

אופיר אקוניס: הערוץ הערבי נשאר כמות שהוא.

אופיר אקוניס: אנחנו מדברים על תוספות.

נחמן שי: ההתלבטות שלי היא בקשר לערוץ 23.

נחמן שי: אם צריך להכניס לחבילה הזאת ערוץ ציבורי נוסף, אז זה ערוץ 23.

נחמן שי: אני לא יודע מה העתיד של הערוץ הזה, אני לא יודע מה המדינה הולכת לעשות לגביו, אבל לערוץ הזה יש יכולת יותר טובה מערוץ 33.

נחמן שי: הבעיה היא שכאן אני מגיע ל-7 ערוצים.

אופיר אקוניס: כשיסתיים האנלוגי בחודש מאי תוכל להכניס עוד ערוצים.

מנשה סמירה: לוקח שנה להקים.

מנשה סמירה: נכון לרגע זה סוגרים בפברואר 2011.

אופיר אקוניס: אתה אמרת שאתה מקדים את הסגירה של האנלוגי.

מנשה סמירה: אני מבקש.

אסי מסינג: המועד קבוע בחוק.

נחמן שי: אם זה עניין של שנה, אז אפשר להתחיל עם 23 והערוץ הבא שייכנס יהיה הערוץ בערבית.

נחמן שי: ייקח לערוץ בערבית שנה עד שהוא יעלה לאוויר.

נחמן שי: אם זה ייגמר פחות משנה, אז ערוץ 23 יצטרך לפנות את מקומו.

נחמן שי: על דעת כולם לערוץ בשפה הערבית יש עדיפות.

כרמל שאמה-הכהן: מה לגבי האנשים שקנו ממיר בידיעה שיש להם את ערוץ 23?

נחמן שי: באכזבה הזאת נעמוד.

ניצן חן: כרגע בחוק מדובר על שנה מהרגע שהכנסת מאשרת את הצעת החוק.

נחמן שי: בשנה הזאת יטילו על מנשה להכין את האפיק הנוסף.

יפה ויגודסקי: למה צריך לעמוד ערוץ ריק?

יפה ויגודסקי: 10 שנים חיכו לערוץ בערבית.

נחמן שי: עד שיהיה ערוץ בערבית זה ייקח חודשים על גבי חודשים.

נחמן שי: אחר כך גם יהיה בג"ץ שימשוך אותנו עוד חצי שנה.

נחמן שי: בשנה הזאת מנשה ייתן את הערוץ הנוסף.

נחמן שי: אני חושב שלערוץ 23 יש עדיפות על פני 33.

נחמן שי: הוא ערוץ ציבורי.

נחמן שי: הוא נכון מבחינת המשפחה הזאת של הערוצים.

נחמן שי: אם יתווספו בעלי רישיונות, אז אתה נותן להם את זה בכל מקרה.

נחמן שי: אם יקרה הבלתי צפוי והערוץ הייעודי יהיה מוכן לפני זה, אז אני מציע להחליט כבר היום שערוץ 23 יזוז והוא יהיה הראשון ברשימה הבאה של הערוצים.

תומר קרני: אני לא הבנתי מה היתרון של ערוץ 23 או 24 על פני ערוץ 33.

תומר קרני: אם אנחנו נשאר עם ערוץ 1 על ה-DTT אנחנו נצטרך להחזיק את מערך השידור האנלוגי כדי להפיץ את השידורים בערבית.

תומר קרני: כל המעבר ל-DTT לא ישתלם לנו כלכלית, משום שנצטרך לשלם על שתי מערכות שידור, האחת אנלוגית והשנייה דיגיטלית.

אופיר אקוניס: האם ממשלת ישראל קיבלה החלטה בנוגע לסגירת ערוץ 33?

אופיר אקוניס: זה יכול לחסוך 70 מיליון שקל לרשות ולסגור את העניין של הדילמה האיומה על ערוץ 33 ב-DDT.

נגה רובינשטיין: יש החלטת ממשלה על ערוץ 33.

אופיר אקוניס: אנחנו יכולים להגיש הצעת חוק של ועדת הכלכלה על סגירת ערוץ 33 אם הממשלה לא מסוגלת לקבל החלטה בעניין.

מנשה סמירה: יש חלופה נוספת שלא מצריכה סגירה של ערוץ 33 ופותרת את הבעיה.

מנשה סמירה: הטלוויזיה החינוכית משדרת היום 8 שעות מידי יום בערוץ הראשון.

מנשה סמירה: יש מחלוקת לגבי מי ישלם עבור 8 השעות האלו.

מנשה סמירה: ההצעה אומרת שערוץ 33 יישאר כערוץ 33 לעת עתה, נעתיק את שידורי הטלוויזיה החינוכית לערוץ 33, ונוסיף את השעות שהיא משדרת בערוץ 2 לתוך הערוץ.

מנשה סמירה: בצורה הזאת יש ערוץ מלא של הטלוויזיה החינוכית.

נחמן שי: מה יישאר מערוץ 33?

מנשה סמירה: 33 הופך להיות הערוץ של החינוכית דה פקטו.

מנשה סמירה: השעות שמתפנות בערוץ הראשון יינתנו לערוץ 33.

מנשה סמירה: זה יחסוך את העלויות הכפולות של רשות השידור.

מנשה סמירה: זה משאיר אותנו עם הטלוויזיה חינוכית שמקבלת ערוץ.

אופיר אקוניס: אני מבין מעמדת משרד האוצר ומעמדת משרד התקשורת שהממשלה לא מתכוונת להביא הצעה לסגירת ערוץ 33.

אופיר אקוניס: זה יכול לפתור לנו הרבה מאוד בעיות, בראש וראשונה לפתור בעיה מז'ורית לרשות השידור של 70 מיליון שקל.

אופיר אקוניס: הוועדה יכולה להגיש הצעת חוק לסגירת ערוץ 33.

אסי מסינג: אנחנו לא סבורים שבמסגרת הנוכחית נכון שפקידים מסוימים יביעו עמדה שונה מעמדת הממשלה ללא דיון מסודר בממשלה.

אופיר אקוניס: אני קיבלתי את ההסכמה של חברי הוועדה להגיש הצעת חוק מטעם חברי הוועדה לסגירת ערוץ 33.

אופיר אקוניס: פותרים בצורה הזאת את העניין של הDTT, את בעיית הגירעון של רשות השידור, את בעיית הערוץ שמתפנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מבקשת לא להצביע על הסעיף הזה בגלל המעורבות הרגשית והערכית המאוד קטנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שהסיפור של ה-DTT יכול לפגוע בכללים ובלווין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מאוד לא פופולארי מה שאני אומרת, כי יגידו לי מה עם המסכנים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני הייתי מעדיפה שאת ה-DTT נקבל במסגרת חבילה צרה בהוט וביס תמורת 25 או 30 שקלים כך שזה יישאר אצלנו ולא יצא החוצה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מסכים שיש בזה פגיעה בפלטפורמות השונות.

אופיר אקוניס: לכן אני מקיים שיח עם משרד האוצר שהחבילה הצרה לא תהיה קיימת.

אופיר אקוניס: משרד האוצר מתעקש לקיים את החבילה הצרה ולהעמיק את הפגיעה בכבלים ובלווין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא רחוק היום שבגלל ה-DTT נשמע את הבעיות שיהיו בכבלים ובלווין.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני חושבת שעניין ה-DTT זו טעות גדולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאחר וזה משהו שאי אפשר לתקן אותו, אז אני רוצה לדבר דווקא על הטלוויזיה החינוכית.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני כמובן מסכימה איתכם לגבי 33, כי הצעתי לסגור את רשות השידור ולפתוח מחדש רשות חדשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל הערוצים המסחריים וכל הערוצים הנצפים והחשובים נמצאים פה, ואילו הערוץ של החינוכית לא נמצא.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כל עוד הוא קיים אני חושבת שהוא צריך להיות בפנים.

נחמן שי: אם אנחנו מצרפים את ערוץ 9 לעניין של הערוצים בחינם אנחנו פוגעים בהכנסות של הכבלים והלווין, כי אין ספק שבחבילה צרה או בחבילה רחבה הם היו כוללים את ערוץ 9.

נחמן שי: מאחר וערוץ 9 נהנה מצפייה ומתייחס לפלח מאוד חשוב, אז הורדתו היא פגיעה.

נחמן שי: יש לזה ערך כלכלי.

נחמן שי: אני חושב שהוא צריך להיות בעסקה הקטנה הזאת, אבל אני גם חושב שצריך לחשוב מה המשמעות הכלכלית של הורדת ערוץ 9 מהערוצים בתשלום והעברתו לערוצים בחינם.

נחמן שי: צריך לחשוב איך הם לא יצאו נפסדים.

נחמן שי: 9, בניגוד לערוצים האחרים, זה משהו שלא ניתן חינם.

פאסיל לגסה: יש התעלמות מוחלטת מ-15% של העולים.

פאסיל לגסה: זורקים פה סכומים של 70 מיליון שקל, 30 מיליון שקל.

פאסיל לגסה: התקציב של הערוץ האתיופי הוא בין 3 ל-4 מיליון שקל בשנה.

פאסיל לגסה: אנחנו גם רוצים להיות ב-DTT.

פאסיל לגסה: אולי עד עכשיו לא דיברנו, אבל עכשיו אנחנו מסירים את הכפפות.

פאסיל לגסה: יש דור צעיר שגדל פה.

פאסיל לגסה: עד עכשיו המשפחות, המבוגרים לא דיברו ולא היה להם כוח לדבר.

פאסיל לגסה: 70% מהם לא יודעים לדבר ולכתוב בעברית.

פאסיל לגסה: הטלוויזיה בשבילם זה משמעותי.

פאסיל לגסה: הערוץ הזה היה צריך להיות ערוץ ייעודי, אבל בגלל כל מיני נושאים פוליטיים זרקו אותנו.

אופיר אקוניס: איפה הערוץ הזה משודר?

פאסיל לגסה: הוא משודר בהוט וביס.

פאסיל לגסה: זה נקרא ערוץ 140.

פאסיל לגסה: הוא מכסה 16 אלף בתי אב מתוך 22 אלף בתי אב.

אופיר אקוניס: כמה שעות הוא משדר?

פאסיל לגסה: 24 שעות.

פאסיל לגסה: משלמים עבור הערוץ הזה 16 שקלים.

פאסיל לגסה: זה בנוסף לחבילה הבסיסית.

פאסיל לגסה: אני יודע שאין לנו 15 חברי כנסת.

פאסיל לגסה: יגיע הזמן שיהיו.

פאסיל לגסה: הדור הצעיר שגדל עכשיו יצא מהגטאות שהוא נמצא בהם.

פאסיל לגסה: זאת בושה גדולה שיש התעלמות מוחלטת.

פאסיל לגסה: אני שומע על כל מיני ערוצים שאחוז הצפייה בהם הוא 0 ובכל זאת מקבלים 70 מיליון שקל, 30 מיליון שקל.

אתי בנדלר: מר חן, מדוע אין ערוץ ייעודי בשפה האמהרית?

פאסיל לגסה: הערוץ הזה הוקם ביוזמתם של 2,3 אנשים.

אופיר אקוניס: מי האנשים?

פאסיל לגסה: אני ועוד 2.

פאסיל לגסה: הערוץ הוקם מהכסף הפרטי שלנו.

פאסיל לגסה: אני רוצה לציין את הוט ויס שעזרו לנו מאוד.

פאסיל לגסה: באוגוסט שעבר היינו במשבר כלכלי חמור ועל סף פשיטת רגל.

פאסיל לגסה: מועצת הכבלים והלווין עזרה לנו הרבה מאוד ועוזרת לנו עד היום הזה.

פאסיל לגסה: אי אפשר להתעלם מזה.

פאסיל לגסה: צריך לתת להם את הקרדיט הזה.

פאסיל לגסה: מועצת הכבלים והלווין עושה מאמץ על-מנת לפתור את הבעיה הזאת.

פאסיל לגסה: 30 צעירים שסיימו את לימודיהם במגמות תקשורת וגרים בפריפריה עובדים בערוץ הזה.

פאסיל לגסה: הם מתפרנסים מהערוץ הזה.

פאסיל לגסה: הערוץ הזה הוא כמו ערוץ של משפחה.

פאסיל לגסה: אין מאחורינו בעלי ממון.

פאסיל לגסה: אם לא נטפל בדברים האלה זה באיזה שהוא שלב יתפוצץ.

פאסיל לגסה: יש פה התעלמות מוחלטת.

פאסיל לגסה: יש אדם אחד מטעמנו בכנסת שלא אומר את כל הדברים של העדה.

ניצן חן: הזעקה של פאסיל כמנכ"ל הערוץ האתיופי מלמדת על מחדל שלטוני מתמשך.

ניצן חן: הערוץ הזה נפל בין הכיסאות.

ניצן חן: במקור הוא היה אמור להיות ערוץ בשפה האמהרית בדיוק כמו ערוץ 9.

ניצן חן: אני לא בטוח שפאסיל מודע למשמעות של להיות במערך ה-DTT.

ניצן חן: צריך לשלם דמי מעבר.

ניצן חן: אין לו כסף לנייר טואלט, לכן הוא לא יכול לשלם 2 מיליון שקל עבור המעבר.

ניצן חן: הוועדה המכובדת הזאת מסדירה עכשיו רפורמה כוללת בשוק התקשורת, לכן זאת ההזדמנות לתקן כשלים שנעשו בדרך בעשור וחצי האחרונות.

ניצן חן: בשנה האחרונה הערוץ הזה לא נסגר כתוצאה מפילנתרופיה של הוט ויס.

ניצן חן: הפילנתרופיה הזאת נגמרה כיוון שהמדינה הטילה הרבה מאוד משקולות על הוט ויס.

ניצן חן: הם לא מוכנים לקחת משהו שהמדינה צריכה לקחת.

ניצן חן: אני לא בטוח שה-DTT זה הפתרון לערוץ האתיופי.

ניצן חן: יש מקום לקרוא לשר התקשורת ולמשרד האוצר למצוא הסדר מדינתי ברור.

אופיר אקוניס: לקרוא למשרד האוצר ולשר התקשורת אלה דפוסים של שנות ה-80.

אופיר אקוניס: אנחנו עושים.

אופיר אקוניס: רדיו רקע מחלק את זמנו בין שידורים בשפה הרוסית לשידורים בשפה האמהרית.

אופיר אקוניס: זה דבר מבורך.

פאסיל לגסה: אני אחד מהבוגרים של רדיו רקע.

פאסיל לגסה: כיום רדיו רקע משדר דרך הטלפון בלבד.

פאסיל לגסה: אין תקציב, אין כתבות.

פאסיל לגסה: אם יש עכשיו פלטפורמה חדשה זה המקום לעזור לנו.

אופיר אקוניס: בהחלט בקשה לגיטימית.

אתי בנדלר: אתה מבקש לצרף את הערוץ בשפה האמהרית למערך ה-DDT?

פאסיל לגסה: יש הצעה שמועצת הכבלים והלווין מגבשת.

ניצן חן: אם יש אופציה להכניס ל-DDT, אז שיהיה ה-DDT.

ניצן חן: הוא לא מסוגל לממן את דמי ההפצה ב-DDT.

אופיר אקוניס: גם הזכייניות המסחריות לא רוצות לממן את דמי ההפצה.

ורד אשכנזי: כל מי שמשתתף ב-DDT צריך לשאת בדמי ההקמה.

אופיר אקוניס: אין ספק.

אופיר אקוניס: לא תהיה אפליה של הזכייניות המסחריות על פני ערוצים אחרים, כי זה לא מתקבל על הדעת.

אופיר אקוניס: זה או שכולם ישלמו, או שאף אחד לא ישלם.

ניצן חן: אפשר לאשר באופן חד פעמי פרסום בערוץ האתיופי.

ניצן חן: הוא לא מאיים על אף אחד.

אופיר אקוניס: יכול להיות שהפתרון, כמו שהציע חבר הכנסת שאמה, הוא לחלק את הזמן באחד הערוצים שיתווספו למערך ה-DDT.

אופיר אקוניס: ברדיו רקע יש חלוקת שעות.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה יש שם גם שידור בצרפתית ובשפות נוספות.

פאסיל לגסה: הציבור משלם היום 16 שקל עבור הערוץ.

פאסיל לגסה: אפשר לחשוב על אפשרות שהמדינה תממן את אותם 16 שקלים באמצעות מועצת הכבלים והלווין.

אופיר אקוניס: איך הולך המכניזם של האישור לתת לו פרסום?

ניצן חן: השר רשאי לאשר פרסום באישור ועדת הכלכלה.

כרמל שאמה-הכהן: מה הבעיה לפטור אותם מ-16 השקלים שהם צריכים לשלם כל חודש על הערוץ הזה?

ניצן חן: מישהו צריך לממן את זה.

כרמל שאמה-הכהן: כמה כסף זה בשנה?

פאסיל לגסה: כ-2 מיליון שקל.

כרמל שאמה-הכהן: זה מועמס על יס והוט?

פאסיל לגסה: כן.

כרמל שאמה-הכהן: זה פותר לכם את הבעיה?

פאסיל לגסה: כן.

שרון שמש: מדובר בהחלטה של המועצה ובהחלטה של הממשלה.

דנה נויפלד: הסעיף הזה אמור להיות מבוטל.

דנה נויפלד: הסעיף במתכונתו היום הולך להשתנות אולי מחר.

דנה נויפלד: סעיף 6כד מדבר על כך שהשר, לאחר התייעצות במועצה, באישור הממשלה והוועדה יתיר שידורי פרסומת בידי בעל רישיון לשידורי כבלים.

דודי קופל: יש שאלה אם ניתן להתיר דווקא לערוץ מסוים ולא לערוצים אחרים.

פאסיל לגסה: לערוץ הספורט יש.

דנה נויפלד: לא במסגרת הזאת של 6כד.

דנה נויפלד: זאת לא הצעה שניתן להעלות אותה באופן הזה עכשיו.

ניצן חן: זה ערוץ שהגיע לפת לחם.

ניצן חן: ועדת הכלכלה יכולה לתת לו מזון.

אופיר אקוניס: מה עמדת משרד התקשורת?

דודי קופל: אני לא רוצה להתייחס כרגע לעמדת משרד התקשורת לעניין הערוץ האתיופי.

דודי קופל: הדבר הזה לא נבחן על ידי המשרד.

דודי קופל: הייתה כאן אי הבנה מסוימת לעניין דמי ההפצה.

דודי קופל: הויכוח שהיה פה קודם היה לעניין עלויות ההקמה.

דודי קופל: על כך הוחלט שנדון בהמשך.

דודי קופל: השאלה מי ישא בעלויות ההקמה של המערך הנוסף ככל שיהיה צורך בהרחבת המערך הקיים.

דודי קופל: מה שאני חושב שלא עומד למחלוקת זה עלויות ההפצה, שאלו עלויות שוטפות שכל מי שעובר על גבי המערכת נושא בהן וישא בהן גם בהמשך.

דודי קופל: העלויות הן עלויות כבדות.

דודי קופל: כל מי שרוצה להיות במערך צריך לקחת בחשבון שהוא ישא בעלויות.

נחמן שי: זה מחליף את דמי הפצת השידורים ששילמו קודם זכייני ערוץ 2 ו-10.

דודי קופל: זה בנוסף.

דודי קופל: זה לא מחליף.

אתי בנדלר: מדברים על המערך האנלוגי.

דודי קופל: זה לא מחליף לגבי מי שלא שידר באנלוגי.

מנשה סמירה: אני חושב שהדברים של פאסיל הם נכונים ואמיתיים.

מנשה סמירה: שמענו כאן על הבעיה.

מנשה סמירה: כולנו מצדיקים את קיומו של הערוץ בשפה האמהרית.

מנשה סמירה: המודל הקיים היום הוא נכון.

מנשה סמירה: אני לא חושב שבגלל המצוקה צריך לפתוח את נושא הפרסום.

מנשה סמירה: זאת סוגיה שנדון בה באריכות.

מנשה סמירה: אין מקום לעשות תקדים שעכשיו נראה קטן בגלל ערוץ שהמצוקה שלו היא אמיתית והצורך שלו עז.

מנשה סמירה: צריך לראות כיצד ניתן לסייע לאוכלוסייה מאוד ספציפית וייחודית, לא להפוך את זה לנושא עקרוני שמשבש את כל התמונה שאנחנו עוסקים בה.

ניצן חן: הוא לא משבש שום דבר.

ניצן חן: הפגיעה שלו בפרסום היא פרומיל שבפרומיל.

מנשה סמירה: זה תקדים.

ניצן חן: איזה איום יש על קשת ורשת אם הערוץ האתיופי יקבל פרסום?

ניצן חן: אין לזה שום השלכות.

אופיר אקוניס: לפעמים מדינה מחליטה על אפליה מתקנת לטובת אוכלוסייה מסוימת.

אופיר אקוניס: מדובר פה בפלח אוכלוסייה קטן.

אופיר אקוניס: הפלח הזה לא ימוטט את קשת ורשת.

דנה נויפלד: זאת לא הדרך אם רוצים לעודד.

אופיר אקוניס: אנחנו נחשוב.

אופיר אקוניס: השרים יקבעו מדיניות.

אופיר אקוניס: אנחנו נפנה לשר האוצר ולשר התקשורת כדי שיקבעו מדיניות.

ניצן חן: שר התקשורת בעד לפתור את הבעיה של הערוץ האתיופי.

ניצן חן: כמו שהמדינה מממנת את החדשות המקומיות דרך התמלוגים, אפשר גם לממן את הערוץ האתיופי מהתמלוגים.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממנהלת הוועדה לפנות לשר התקשורת במכתב על מנת שנקבל את עמדתו.

אתי בנדלר: האם אתה עדיין עומד מאחורי הבקשה שלך לכלול או לאפשר לכלול את הערוץ בשפה האמהרית במערך ה-DTT, או שאתה יורד מהחלק הזה?

פאסיל לגסה: אני מבקש לבדוק את 2 הפתרונות במקביל.

יהודה סבן: אנחנו חושבים שזאת תהיה טעות להוסיף ערוצים יעודים וערוצים אחרים ל-DDT.

יהודה סבן: זאת פלטפורמה שנבחרה להיות בהוט וביס.

יהודה סבן: עלול להיגרם בכך נזק משמעותי להוט וליס.

יהודה סבן: אנחנו חושבים שנכון יהיה לבחון אותו.

אופיר אקוניס: הם יבואו ויגידו לכם שהרצון של הממשלה לכפות עליהם חבילה צרה פוגע בהם יותר מאשר הדבר הזה.

נגה רובינשטיין: ההתנגדות שלנו היא התנגדות כללית להוספה של ערוצים יעודים.

אתי בנדלר: גם 23?

נגה רובינשטיין: אני מדברת כרגע רק על הערוצים היעודים.

נגה רובינשטיין: מטרתו של הכלי הזה שנקרא DTT הוא להיות מחליף טכנולוגי לאפשרות להעברת ערוצים שבמקורם אמורים להיות ערוצים פתוחים שמשודרים באוויר.

נגה רובינשטיין: זה המצב ביחס לערוצים היעודים.

נגה רובינשטיין: הערוצים המסחריים צריכים לעמוד במינימום דרישות במסגרת חוק הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: החובות שמוטלות על ערוץ 9 ו-24 הן לא החובות שמוטלות על בעלי רישיונות.

נגה רובינשטיין: הייעוד של ה-DTT' הוא לא כפלטפורמה שלישית שהיא כמו הפלטפורמה הרב-ערוצית של הכבלים או הפלטפורמה הרב-ערוצית של הלוויין, שמוסדרת באופן שונה, שנמצאת בפיקוח של מועצת הכבלים והלווין עם חובות מסוימים ועם דמי מנוי.

נגה רובינשטיין: התכלית של ה-DTT שונה לחלוטין.

נגה רובינשטיין: ההתנגדות שלנו היא לא רק בהיבטים של פגיעה בהוט וביס, אלא גם כיוון שאותם ערוצים שעולים ל-DTT חייבים לעמוד במינימום שנמצא בחוק הרשות השנייה, שזה המינימום שדנה בו הוועדה.

יפה ויגודסקי: למדתי היום שכבר בנקודת הזמן הזאת יש העדפה לבעלי הרישיונות החדשים להיכנס ל-DTT' עוד לפני ערוץ ציבורי.

יפה ויגודסקי: השיעור הזה מלמד אותי מה עמדתה של הממשלה לגבי השידור הציבורי.

יפה ויגודסקי: מה שקורה נכון להיום זה חיסולו של השידור הציבורי.

יפה ויגודסקי: אני אמרתי בישיבות הקודמות שהטלוויזיה החינוכית נפתחה כערוץ פתוח.

יפה ויגודסקי: היא התחילה במה שנקרא היום ערוץ 1.

יפה ויגודסקי: מאוחר יותר הצטרפה רשות השידור, מה שנקרא היום ערוץ 11 וערוץ 1.

יפה ויגודסקי: עד היום שניהם חולקים ערוץ פתוח.

יפה ויגודסקי: בזמנו הטלוויזיה החינוכית שידרה במערכת החינוך ולכן השעות של הבוקר היו שעות רלוונטיות.

יפה ויגודסקי: מאחר והטכנולוגיה היום היא טכנולוגיה שונה ורוצים לתת לתלמידים ולאזרחים את תחומי הידע, את הערכים, את התרבות בכל שעות היום, השעות שלנו בערוץ הפתוח הופכות להיות שעות בלתי רלוונטיות, שלא לדבר על כך שאנחנו נמצאים בפלטפורמה שגם אם ישנן תוכניות טובות הן לא נצפות.

יפה ויגודסקי: הראיה היא שאותה תכנית שמשודרת בערוץ 1 ומשודרת בערוץ 2 הרייטינג שלה בערוץ 2 הוא פי 5,6 ו-7 מאשר בערוץ 1.

יפה ויגודסקי: זה אומר שהתכנית טובה אבל יש בעיה עם הפלטפורמה.

אופיר אקוניס: מה אחוז הצפייה הממוצע ביום בערוץ 23?

יפה ויגודסקי: אני לא יכולה להגיד לך ממוצע.

יפה ויגודסקי: זה הרבה יותר מחצי אחוז, תלוי בשעות.

יפה ויגודסקי: אם אנחנו משדרים לילדים בערוץ 1 ובערוץ 23 בין השעות 13:00 ל-15:00, אז אנחנו בחלק גדול מהימים ברייטינג גבוה יותר מערוצים יעודים לילדים.

יפה ויגודסקי: יש היום החלטה במשרד החינוך שאנחנו נכנסים עמוק לגני ילדים ולבתי ספר.

יפה ויגודסקי: אני כבר לא מדברת על תכניות של הכנה לבגרות.

יפה ויגודסקי: הטלוויזיה החינוכית היא טלוויזיה ציבורית.

יפה ויגודסקי: כל אזרחי מדינת ישראל משלמים עבור השידורים של הטלוויזיה החינוכית.

יפה ויגודסקי: אין שום סיבה בעולם שאלה שלא יכולים להתחבר לכבלים ולוויין לא יוכלו לקבל את השידורים של הטלוויזיה החינוכית במהלך כל היום.

יפה ויגודסקי: לא יכול להיות מצב כזה.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא מדברים כעת על האופציה שנכנס כערוץ נוסף, אלא להיכנס במקום ערוץ ציבורי אחר שנמצא בתוך ה-5 הערוצים, קרי ערוץ 33.

יפה ויגודסקי: אי אפשר לעשות שום השוואה בין כמות ההפקות של הטלוויזיה החינוכית בתקציב הרבה יותר קטן לבין מה שקורה היום ברשות השידור.

יפה ויגודסקי: אני מאחלת לרשות השידור את יישום הרפורמה, אני מאחלת לרשות השידור להגיע לאן שהיא צריכה להגיע כשידור ציבורי, אבל היא מאוד מאוד רחוקה.

יפה ויגודסקי: גם השר הממונה שהיה ממונה עד לפני שבוע אמר שיש שנות דור בין מה שאנחנו עושים לבין מה שהם עושים.

יפה ויגודסקי: אנחנו לא רוצים לתפוס מקום של ערוץ מסחרי.

יפה ויגודסקי: אני הרבה יותר סקפטית מיושב-ראש מועצת הכבלים והלווין לגבי מציאתו של זכיין לערוץ הערבי בשנה, שנתיים הקרובות.

יפה ויגודסקי: יש ניסיון בן 10 שנים.

יפה ויגודסקי: אף אחד לא קם.

יפה ויגודסקי: לדעתי זה ייקח עוד הרבה זמן.

יפה ויגודסקי: אני לא מבינה למה צריך לשריין מקום למישהו שעוד לא התעורר בתוך הפלטפורמה הזאת.

יפה ויגודסקי: אמר כאן מנכ"ל רשות השידור שערוץ 33 עולה לו כ-70 מיליון שקל בשנה.

יפה ויגודסקי: אני לא יודעת אם זה מדויק.

יפה ויגודסקי: יכול להיות שזה גם יותר.

יפה ויגודסקי: מאחר ורשות השידור נמצאת היום בקשיים מאוד קשים, בואו נפטור אותה מעולו של זה.

יפה ויגודסקי: הטלוויזיה החינוכית תוותר על 8 השעות שלה בערוץ 1 ותיכנס במקום זה לערוץ 33.

יפה ויגודסקי: אנחנו מתחייבים לתת מענה גם לתכניות בשפה הערבית.

יפה ויגודסקי: אנחנו עושים את זה כל יום שישי בערוץ 1 במשך כמה שעות.

יפה ויגודסקי: אנחנו עושים את זה גם בערוץ 2.

יפה ויגודסקי: אנחנו ניתן יותר שעות בערוץ 33.

יפה ויגודסקי: בתקציב שעומד לטלוויזיה החינוכית, שהוא באופן תיאורטי 84 מיליון שקל, אנחנו מחזירים חזרה 24 מיליון, 64 מיליון.

יפה ויגודסקי: אנחנו מפיקים בו זמנית 24 תכניות.

יפה ויגודסקי: אני חושבת שאנחנו נמלא את תפקידנו ונעשה את זה נכון אם נהיה בערוץ הפתוח.

יפה ויגודסקי: שאלתם אותי מה עמדת שר החינוך.

יפה ויגודסקי: אני רוצה לקרוא לכם את עמדת שר החינוך.

יפה ויגודסקי: אני קוראת מתוך מסמך שהוא כתב ב-25.5.2009.

אסי מסינג: הוא שינה את דעתו בוועדת שרים.

אסי מסינג: המסמך הזה קודם לדיון בוועדת שרים לחקיקה .

יפה ויגוסקי: אני מבקשת לא לשנות את ההיסטוריה.

יהודה סבן: זה לא סביר שפקיד ממשלה יביע כאן עמדה כנגד החלטת ממשלה.

יפה ויגוסקי: השר כותב כך: "לטלוויזיה החינוכית תפקיד בהעברת תכני לימודים, הכנה לבגרות והנחלת ערכים חינוכיים ותרבותיים לתלמידי ומורי מערכת החינוך ולכלל אזרחי המדינה.

יפה ויגוסקי: מכאן קיימת חשיבות לכלול את ערוץ 23 במערך הדיגיטאלי המוקם ושאמור לעלות בחודש אוגוסט הקרוב.

יפה ויגוסקי: במאמר מוסגר אציין שאין כל היגיון בכך שערוץ 33, המשדר בעיקר שידורים חוזרים ותכניות נוסטלגיה, ישודר במערך הספרתי, ואילו ערוץ 23 בו מושקעים כספי ציבור רבים ומשדר תכניות, לרבות תכניות חדשות התומכות במערכת החינוך בפרט ובציבורית בכלל, לא ייכלל במערך זה.

יפה ויגוסקי: על מנת ששידורי ערוץ 23 יהיו נגישים לצופים אשר יחליטו להתנתק מחברות הכבלים והלווין לקלוט את השידור הספרתי, הנני מציע להוסיף אותו ומבקש את התיקון בחוק".

יפה ויגוסקי: אנחנו לא ערוץ ייעודי.

יפה ויגוסקי: אנחנו משדרים כ-broadcast על פי הדרישות בערוצי נישה.

יפה ויגוסקי: אנחנו נמצאים בפתוח בשעות לא רלוונטיות.

יפה ויגוסקי: בחוק כתוב לא רק ערוצים פתוחים, אלא המילה "ציבוריים" מופיעה.

יפה ויגוסקי: יש לי מסמכים שמוכיחים שמשרד התקשורת איפשר לנו להפוך להיות פתוח באמצעות שידור בלווין.

יפה ויגוסקי: אני חשבתי שזה בזבוז כספי ציבור.

יפה ויגוסקי: חשבתי לתומי שהפוליטיקה לא תעבוד נגדי, לכן ויתרתי על זה ולא הוצאתי מיליון שקל, דבר שאני יכולה לעשות גם היום ולהפוך לפתוח.

יפה ויגוסקי: ברגע שישנה אפשרות שלא חוזרת על עצמה לקחת ערוץ ציבורי אחד ולהכניס אותו כערוץ ציבורי אחר שלא קיים, צריך לעשות את זה.

יהודה סבן: עשינו את הדיון הזה לפני חודשיים, שלושה בכנסת.

יהודה סבן: אנחנו מתנגדים לכל שינוי במתווה של הטלוויזיה החינוכית, בטח לשילובה ב-DTT.

יפה ויגוסקי: היא כבר נמצאת ב-DTT.

יהודה סבן: הנושא נדון בממשלה והוחלט בצורה מאוד ברורה על הערוצים שישולבו ב-DTT ועל הערוצים שלא ישולבו.

אופיר אקוניס: זה היה אחרי המכתב?

יהודה סבן: ודאי שזה היה אחרי.

יפה ויגוסקי: זה לא היה אחרי.

יפה ויגוסקי: ההחלטה הראשונה על הערוצים הייתה לפני מספר שנים, לא כעת.

דנה נויפלד: הנושא הזה נדון בפני הממשלה.

דנה נויפלד: שר החינוך הביע את עמדתו.

דנה נויפלד: המנכ"לית של הטלוויזיה החינוכית הייתה בוועדת השרים והביעה את עמדתה.

דנה נויפלד: עמדתה לא התקבלה.

דנה נויפלד: הנוסח בכחול משקף את עמדת הממשלה.

יפה ויגוסקי: הבקשה של השר הייתה להכליל את החינוכית במקום הערוץ ערבי, לא במקום 33.

יפה ויגוסקי: זה נדחה.

דנה נויפלד: היה דיון בוועדת השרים לעניין הערוצים שייכנסו למסגרת ה-DTT.

דנה נויפלד: ועדת השרים דנה בבקשת גברת ויגוסקי, אבל בקשתה נדחתה.

יפה ויגוסקי: הבקשה שלי היום לא נדחתה.

יפה ויגוסקי: הבקשה של שר החינוך ושלי הייתה שבמקום הערוץ הערבי השישי יכניסו אותנו.

אופיר אקוניס: כרגע עמדת הממשלה היא נגד הכללת ערוץ 23.

אופיר אקוניס: אם אינני טועה, גם נגד הכללת ערוץ 9.

דנה נויפלד: גם הבקשה בנוגע לערוץ 9 נדונה, אבל הממשלה דחתה אותה.

דנה נויפלד: הערוצים שהממשלה החליטה עליהם באים לידי ביטוי בהצעת החוק.

יהודה סבן: הטלוויזיה החינוכית היא גוף ממשלתי, לכן כל שינוי בסטטוס שלה יצטרך קודם כל להיות נדון בממשלה, לא בשום מסגרת אחרת.

אופיר אקוניס: לא בטוח.

אתי בנדלר: כל ועדה מוועדות הכנסת שדנה בתיקוני חקיקה יכולה להחליט על איזה תיקון שהיא רוצה.

אתי בנדלר: הממשלה יכולה למשוך את ההצעה.

כרמל שאמה-הכהן: התיקון של הוועדה צריך לעמוד גם באמות מידה של הצעת חוק תקציבית?

אתי בנדלר: בוודאי.

אתי בנדלר: כמובן שלא מספיק לזרוק הערה כזאת לחלל האוויר.

אתי בנדלר: כמובן שהערה כזאת צריכה להיות נתמכת בנתונים עובדתיים שיתמכו בה.

אתי בנדלר: ברגע שיש הסתייגות תקציבית זה לא משנה כמה הצעת החוק הממשלתית עולה.

אתי בנדלר: הצעת חוק ממשלתית לעולם איננה הצעה תקציבית במובן של חוק יסוד משק המדינה.

אתי בנדלר: הסתייגות להצעת חוק ממשלתית יכולה להיות הסתייגות תקציבית.

יפה ויגודסקי: אנחנו מדברים פה על חיסכון ולא על עלות.

אתי בנדלר: אי אפשר לזרוק הערה כזאת בלי לתמוך בה.

אתי בנדלר: בסופו של דבר מי שמחליט אם זה תקציבי או לא זו הוועדה לאחר שמתקיים דיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתם יכולים להסביר מה הסיבה שהאוצר לא מעוניין להכניס את הטלוויזיה החינוכית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האם ערוץ 1, ערוץ 2 והחינוכית לא עברו עד עכשיו פתוח אם הייתה לי צלחת?

יפה ויגוסקי: תבדקו במציאות אם ערוץ 10 פתוח.

נגה רובינשטיין: חינוכית לא.

נגה רובינשטיין: 1 ו-2 כן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הסיבה שאתם לא רוצים את החינוכית?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: את 33 אני יכולה להבין, כי הוא לא קיים.

יהודה סבן: הטלוויזיה החינוכית צפויה לעבור שינוי מבני.

יהודה סבן: יכול להיות שבמסגרת השינוי המבני יוחלט על המתכונת שבה השידורים של הטלוויזיה החינוכית ישודרו.

יהודה סבן: יכול להיות שהממשלה תחליט שזה יהיה בתוך הערוץ הראשון, יכול להיות שזה יהיה במתכונת אחרת.

אופיר אקוניס: אתם קובעים מדיניות בשוק הטלוויזיה?

אופיר אקוניס: אתם צריכים להתעסק רק בניהול הכספים של המדינה, לא בניהול שוק הטלוויזיה.

אופיר אקוניס: הם רוצים להתערב בשוק הטלוויזיה, לכן הם ממציאים כל מיני המצאות.

דנה נויפלד: לא נכון.

אופיר אקוניס: כל הצעות החוק שלכם זה התערבות בשוק הטלוויזיה.

אופיר אקוניס: משרד האוצר צריך להתעסק בתקציב.

אופיר אקוניס: בינתיים הוא מתעסק בקביעת מדיניות.

אופיר אקוניס: עושים קמפיין על המדיניות הממשלתית לקיים רכבות וכבישים בישראל.

יפה ויגודסקי: הרפורמה שהוא מדבר עליה היא רפורמה שאני דורשת אותה.

יפה ויגודסקי: אני מדברת על הוצאת 100 עובדים מהטלוויזיה החינוכית.

יפה ויגודסקי: מי שמקפיא אותה זה האוצר, כי לא מוכנים לתת תנאי פרישה.

יורם מוקדי: פעם כשעוד לא חשבתי שאני אעבוד בחברת כבלים כתבתי טור באחד העיתונים על ה-DTT.

יורם מוקדי: קראתי לו רכבת תחתית לעפולה.

יורם מוקדי: השוואתי את ההחלטה לעשות DTT במדינה קטנה כמו ישראל, שבה ממילא כל האנשים קולטים את הטלוויזיה באמצעות כבלים או באמצעות צלחות, להחלטה לעשות מטרו בעפולה כיוון שצריך להחליף את האוטובוסים הישנים.

יורם מוקדי: אמרה בצדק חברת הכנסת שמאלוב- ברקוביץ שהפרויקט הזה הוא פרויקט מיותר.

יורם מוקדי: הוא מיותר כיוון שהטכנולוגיה משתנה.

יורם מוקדי: כדי להפיץ ערוץ טלוויזיה לא צריך לשדר שום דבר באוויר.

יורם מוקדי: יש אפשרות לשדר באינטרנט, יש אפשרות לשדר בסלולר.

יורם מוקדי: כל הרפורמה הזאת של להכניס עוד ערוצים תעלה למשלם המסים כסף.

יורם מוקדי: זאת שאלה שהוועדה הזאת צריכה להתמודד איתה.

יורם מוקדי: אין לי טענות לוועדה, יש לי טענות למי שמכניס את הוועדה לפוזיציה שהיא צריכה עכשיו לבחור בערוץ כזה או אחר.

יורם מוקדי: אותם גורמים שבאו בפני הוועדה הזאת רק לפני שנתיים אמרו שכל מטרת הרפורמה של ה-DTT היא להכניס את 5 הערוצים, לא להכניס אחרים.

יורם מוקדי: אין צורך להכניס אחרים, כי יהיו לזה השלכות קשות מאוד על הכבלים ועל הלווין.

יורם מוקדי: במדינה הזאת אין מקום ליותר מ-5 ערוצים ב-DTT.

יורם מוקדי: זאת הייתה עמדת אלה שבדקו את זה.

יורם מוקדי: הבאתי ציטוטים בדיון הקודם מנציגי האוצר ויושב-ראש הוועדה על כך שלא צריך להכניס יותר ערוצים.

יורם מוקדי: עד היום לא נבדקה ההשלכה על מה קורה אם מכניסים את ערוץ 9, מה קורה אם מכניסים את ערוץ החינוכית ומה קורה אם מכניסים את ערוץ 24.

יורם מוקדי: הטענה שלי היא כלפי אלה שרוצים להיכנס.

יורם מוקדי: פעם כללי המשחק היו אחרים.

יורם מוקדי: כללי המשחק היו שמכרז נקבע כמכרז לשידורי כבלים.

יורם מוקדי: כך הוא הוגדר.

יורם מוקדי: כל המאמצים להכניס את אותם ערוצים בחקיקה נתקלו בסירוב, למעט הערוץ הערבי.

יורם מוקדי: עמדת הוועדה הזאת בשנת 2001 הייתה שערוצים ייעודים לא ישודרו באוויר.

יורם מוקדי: הגורמים שזכו במכרז לערוצים ייעודים לא עמדו במלוא המחויבויות המכרזיות.

יורם מוקדי: זה בלשון המעטה.

יורם מוקדי: זה עולה מפעם לפעם מדוחות המועצה לשידורי כבלים ולווין.

יורם מוקדי: אני שואל עד מתי מי שלא עומד ימשיך לקבל הטבות מבלי לתת דין וחשבון ולהסביר למה הוא לא עומד.

יורם מוקדי: ערוץ 9 לא עמד בחובות הדרמה והתעודה שלו, ערוץ 24 לא עמד בחובות שלו.

יורם מוקדי: זה מופיע בדוח המועצה לשידורי כבלים ולווין.

יורם מוקדי: אם ערוץ 24 או ערוץ 9, שמותר לו לשדר 50% מהשידורים שלו בשפה העברית עם תרגום לרוסית, נכנסים ל-DTT, אז שיעברו מכרז וייתנו לאחרים להתחרות בהם.

יורם מוקדי: בדמות הרפורמה הזאת כל מי שרוצה לשדר פרסומות בשפה הרוסית ייכנס ל-DTT.

יורם מוקדי: כל מדיניות הרישיונות הייתה רישיון לכל דורש בלי מכרז.

יורם מוקדי: למה זה שזכה במכרז X יכול עכשיו לקבל את הזכות להיכנס במקום אחר מבלי שהוא עמד במחויבויות שלו?

יורם מוקדי: ערוץ 23 הוא ערוץ שנולד כערוץ כבלים.

יורם מוקדי: הוא יחידת סמך ממשלתית.

יורם מוקדי: חבריי ממשרד המשפטים וחבריי ממשרד התקשורת פראיירים כי הם יכלו לקבל ערוץ.

יורם מוקדי: השאלה אם יחידת סמך ממשלתית יכולה לשדר ערוץ טלוויזיה בלי שום פיקוח היא שאלה מאוד מעניינת שאף אחד לא נתן עליה את הדעת.

יורם מוקדי: על השידור הציבורי, שכולנו חושבים שצריך אותו, נבנו מגבלות, ועדות, ועד מנהל ומליאה.

יורם מוקדי: מועצת הכבלים והלווין שהתירה למשרד הקליטה לעשות ערוץ אינטראקטיבי ללימוד השפה העברית קבעה שזה ייעשה באמצעות מפיק חיצוני.

יורם מוקדי: עכשיו ערוץ כזה צריך להיכנס.

יורם מוקדי: הטלוויזיה החינוכית משודרת במסגרת ה-DTT באמצעות ערוץ 1 ו-2.

יורם מוקדי: שם היא נמצאת וזאת הפלטפורמה שלה.

יורם מוקדי: כיוון ששמו את חברי הכנסת במצב הזה שהם צריכים להגיד כן או לא לערוץ 2, אנחנו מצפים מהוועדה הזאת שתתן לנו הקלות על הנזקים.

יורם מוקדי: יהיו לזה השלכות עלינו.

יורם מוקדי: אנחנו מבקשים לקבל הקלה בתמלוגים, לשחרר אותנו מהמגבלות על הבעלות בערוצים שלנו.

יורם מוקדי: אנחנו לא יכולים להתחרות כך.

יורם מוקדי: אנחנו מבקשים שמי שעושה רפורמה יעשה רפורמה עד הסוף ויבדוק את ההשלכות שלה.

רון אילון: אנחנו מדברים על הרחבת ה-DTT.

רון אילון: משמעותה פגיעה קשה בטלוויזיות הרב-ערוציות, בפלטפורמות.

רון אילון: החקיקה הפרטית נועדה לפתור בעיה של קבוצה מאוד מצומצמת של אנשים שמנהלת את ערוץ 1.

רון אילון: במידה והרפורמה הזאת תעבור יכול כל אדם לגשת, לקחת רישיון, לשדר ערוץ רוסי ולעמוד במחויבות שנמצאות בחוק.

רון אילון: אוטומטית הוא עולה ב-DTT, הוא לא צריך חקיקה פרטית בשביל זה ולא צריך חקיקה מיוחדת בשביל זה.

רון אילון: משמעות ההרחבה של ה-DTT היא אי עמידה בהבטחות שהמדינה נתנה לפלטפורמות הרב-ערוציות.

רון אילון: אנחנו לא התנגדנו להקמת ה-DTT .

רון אילון: כשעלינו לאוויר היה ברור שישנם 5 ערוצים שהם ערוצים שממומנים על ידי אגרה והציבור זכאי ורשאי לקבל אותם בדרך היעילה ביותר.

רון אילון: הדרך היעילה ביותר היא ה-DTT.

רון אילון: מהרגע שהמדינה הופכת את עורה ולוקחת את פלטפורמת ה-DTT והופכת אותה לפלטפורמות פרטיות, אני חושב שזה שבירה של כללי המשחק.

רון אילון: זה משהו שאין לתת לו יד.

רון אילון: מכאן אפשר להגיע מאוד רחוק.

רון אילון: אפשר להחליט שמקימים בנקים והמדינה תיתן את השירות בחינם.

רון אילון: אפשר להחליט שהמדינה תיתן שירותי סלולאר או כל דבר אחר.

רון אילון: ה-DTT נועד לשרת מטרה אחת.

רון אילון: היו ערוצים משולמי אגרה, ממומני אגרה במדינה הזאת.

רון אילון: צריך להפיץ אותם בדרך היעילה ביותר.

רון אילון: פה זה מתחיל ופה זה צריך להיגמר.

רון אילון: כל מי שרוצה להקים לעצמו מערך הפצה אחר, שיפעל בנתיבים הקיימים היום בחוק.

מייק מאירסון: כל החבילה חינם היא מאוד מיותרת.

מייק מאירסון: בעידן הטלוויזיה של היום אני לא יודע איך היא תתפקד ובשביל מה.

מייק מאירסון: לי יש 3 ערוצים שלי.

מייק מאירסון: יש פה עוד עשרות.

מייק מאירסון: אני יכול להעביר אותם לטלוויזיה בלי שום בעיות.

מייק מאירסון: אני כבר לא מדבר על האינטרנט.

מייק מאירסון: באחד הדיונים הוזכרה פה החבילה הרוסית של 84 ערוצים.

מייק מאירסון: אני לא יודע מי יעמוד מול חבילה כזאת.

מייק מאירסון: כנראה שאין על מה לדבר וחבילת החינם תתקיים.

מייק מאירסון: אם היא תתקיים, אז אני חושב שהערוץ החינוכי צריך להיות שם.

מייק מאירסון: הוא יכול לפתור את הבעיה של הערוץ האתיופי.

מייק מאירסון: יכול להיות שהוא יוכל להקצות כמה שעות לערוץ 9, כי זה מה שצריך ערוץ 9.

מייק מאירסון: אני לא נגד ערוץ 9 ולא נגד שהוא יהיה בחבילה חינם, אבל החבילה חינם בעוד שנה או שנתיים תגרום לכך שתהיה שכבת אוכלוסייה נחותה, שכבה שלא תקבל את ערוצי הספורט, את ערוצי הסרטים.

אתי בנדלר: אולי האוכלוסייה הזאת תשתייך לאליטה.

נחמן שי: לא בסטנדרטים של החברה הישראלית.

מייק מאירסון: רק האוכלוסייה המסכנה תוכל לקחת את חבילת החינם.

מייק מאירסון: זה מה שהולכים לייצר פה.

מייק מאירסון: תחשבו גם על זה.

מייק מאירסון: יכול להיות שהטלוויזיה החינוכית שתהיה בפנים תוכל לשפר את הרושם.

מייק מאירסון: אם ערוץ 9 וערוץ 24 נכנסים אתם צריכים לפתוח את המכרזים.

מייק מאירסון: זה לא לפי תנאי המכרז.

מייק מאירסון: כל אחד יוכל לגשת למכרז ולבקש רישיון, לבקש לפתוח ערוץ חופשי או ערוץ אחר.

מייק מאירסון: זה יצירת מונופול טוטאלי, לפחות בשפה הרוסית.

מייק מאירסון: זאת השמעת דעה אחת דרך מערכת חדשות אחת, פלוס פרסומות.

מייק מאירסון: יש בלעדיות על פרסומת.

מייק מאירסון: השוק הישראלי השתחרר, ערוץ 10 הוקם כדי להתחרות בערוץ 2, ואילו השוק הרוסי, שזה מיליון וחצי צרכנים, יתכנס לתוך מונופול.

מייק מאירסון: המחיר עלה, הצרכן משלם יותר ומשרדי הפרסום אין להם למי לפנות.

מייק מאירסון: מה עשו?

מייק מאירסון: למה בדנמרק זה אחרת?

מייק מאירסון: למה בנורבגיה זה אחרת?

מייק מאירסון: למה באוסטריה זה אחרת?

מייק מאירסון: שם זה חופשי.

מייק מאירסון: אם אתה מצליח אתה מתקיים, אם אתה לא מצליח אתה נסגר.

מייק מאירסון: יש פיקוח ציבורי.

מייק מאירסון: לא אלכוהול, לא טבק, לא אלימות.

מייק מאירסון: זה מה שצריך.

מייק מאירסון: אם אתם אומרים שיהיו פה 6,7 ערוצים בחבילת החינם, אז יס והוט יכולים מעכשיו להיסגר.

מייק מאירסון: אפשר יהיה לכלול הרבה מאוד ערוצים .

מייק מאירסון: זה בכלל לא בעיה של קיבולת בעידן הדיגיטאלי.

מייק מאירסון: מה יהיה?

מייק מאירסון: הכל יהיה חינם?

מייק מאירסון: איזה איכות תהיה?

מייק מאירסון: מי ישלם?

מייק מאירסון: עבור מה?

מייק מאירסון: כשאתה קורא את כל הדפים האלה אתה לא חושב שיהיו עוד 6,7.

מייק מאירסון: אולי 1.

מייק מאירסון: הרישיון זה לא פחות מהמכרז.

מייק מאירסון: זה לא כמו שהלך אדלסון למשרד הפנים וביקש רישיון לעיתון ופתח עיתון שהוא היום מספר 2 במדינה.

מייק מאירסון: פה זה הרבה יותר מסובך, כי זה טלוויזיה.

מייק מאירסון: אני לא הבנתי לאן הולכים.

מייק מאירסון: לאיזה טלוויזיה הולכים?

מייק מאירסון: לאיזה שוק?

מייק מאירסון: מה הציבור יקבל?

מייק מאירסון: הציבור בכלל לא מבין על מה אנחנו דנים, למרות שזה בעמודים הראשיים של העיתונים.

מייק מאירסון: למה החבילה חינם?

מייק מאירסון: אני 16 שנה מתעסק בטלוויזיה.

מייק מאירסון: אני לא מבין על מה אנחנו דנים.

דב אברמוביץ: הרשימה הקיימת היא רשימה לא יעילה.

דב אברמוביץ: יכול להיות שיורם מוקדי צודק ומלכתחילה לא היה צריך לעשות DTT, אבל ברגע שיש את המשאב הזה של ה-DTT הרשימה הקיימת לא יעילה.

דב אברמוביץ: על ערוץ 33 כל מה שהיה צריך להיאמר כבר נאמר.

דב אברמוביץ: לגבי הערוץ בערבית המכרז שניצן חן דיבר עליו זאת הפעם השלישית שיוצאים עם מכרז כזה.

דב אברמוביץ: יכול להיות שהבעיה היא לא בשאלה אם יוצאים למכרז או לא, אלא אם יש ייתכנות כלכלית לערוץ כזה.

דב אברמוביץ: כשיש רק מספר מצומצם של ערוצים שאפשר לשדר אותם במסגרת החבילה הדיגיטאלית ומייחדים מקום לערוץ 33, שאין לו קהל יעד, לערוץ בערבית שעדיין לא קם - אני כבר לא מדבר על ערוץ הכנסת ועל ערוץ השידור - אז זאת בוודאי רשימה שהיא לא יעילה.

דב אברמוביץ: המחשבה על כך שצריך לעשות פה חשיבה מחודשת היא המחשבה הנכונה.

דב אברמוביץ: אין שום קדושה ברשימה הזאת, אין שום קדושה בהיסטוריה.

דב אברמוביץ: אני לא מדבר על כך שעלולה להיגרם פגיעה בהוט ויס.

דב אברמוביץ: גם היועצת המשפטית של משרד התקשורת אמרה את זה.

דב אברמוביץ: אני הראשון שיאמר שהפגיעה בהוט וביס זה בוודאי שיקול.

נגה רובינשטיין: אמרתי שה לא השיקול.

דב אברמוביץ: התוכן של מה שאמרת זה בדיוק זה.

דב אברמוביץ: תשובת הממשלה היא שעלולה לגרום פגיעה בהוט ויס.

דב אברמוביץ: זה בוודאי לא שיקול על או השיקול היחיד כמו שהממשלה מעניקה לו.

דב אברמוביץ: הקריטריונים שצריכים להישקל כשמגבשים את הרשימה הזאת הוא אופי הערוץ, האם הוא ערוץ שבאופיו הוא broadcast.

דב אברמוביץ: אני מפנה להצעת החוק של הממשלה כשהיא מדברת בדברי ההסבר על הכנסת הערוץ בערבית.

דנה נויפלד: שם המנגנון אחר.

דב אברמוביץ: היא אומרת ששידוריו של בעל רישיון לשידורי ערוץ ייעודי בשפה הערבית דומים במהותם לשידורים בערוצים ציבוריים.

דב אברמוביץ: גם בדברי הממשלה השיקול של אופי הערוץ זה שיקול מרכזי.

דב אברמוביץ: קריטריון נוסף שחייב להישקל כשמגבשים את הרשימה הזאת זה החשיבות בהעמדת הנגישות של הציבור הרחב לאותו ערוץ, בייחוד לאותן אוכלוסיות שיכול להיות שהמחיר של השידור הרב-ערוצי הוא יקר עבורם.

דב אברמוביץ: בוודאי ובוודאי לא להדיר אוכלוסייה כזאת בגלל שהיא דוברת שפה אחרת מהנגישות לשידור במסגרת השידור הדיגיטאלי בחינם.

דב אברמוביץ: אני שומע פעם אחר פעם מנציגי הממשלה, מהוט ומיס שאסור לשנות את המצב, שאסור לשנות את החבילה של ה-DTT.

דב אברמוביץ: רבותיי, ה-DTT משנה את הסטטוס-קוו, משנה את המצב הקיים.

דב אברמוביץ: אין מצב שבו אנחנו הולכים לשנות משהו קיים.

דב אברמוביץ: עד היום לא היו שידורי broadcast במובן שאנחנו מדברים עליהם כאן כיום.

דב אברמוביץ: העובדה שערוץ 10, שלא לדבר על ערוץ הכנסת, עבר רק בשידור הרב-ערוצי ועכשיו הולכים ליצור מעין פלטפורמה, בזה יש שינוי של הסטטוס קוו.

דב אברמוביץ: כששואלים מי נפגע לא צריכים רק לשאול את השאלה אם הוט ויס נפגעים, אלא גם את השאלה אם ערוץ ייעודי שהוקם על רגע רגולטורי מסוים ועל רקע של מציאות מסוימת נפגע.

דב אברמוביץ: מה זה ערוץ 9?

דב אברמוביץ: מדברים פה על כל מיני ערוצים, כמו ערוץ 24 או הערוץ הרוסי של האדון שדיבר פה קודם, שזה ערוץ רוסי זר שמשדר מחו"ל כדי לא להיות כפוף לרגולציה ולחוק הישראלי.

דב אברמוביץ: ערוץ 9 הוקם במכרז שהמדינה הוציאה.

דב אברמוביץ: המדינה החליטה שלא מספיק לתת לכוחות השוק להכריע בעניין הזה, אלא שצריך להקים ערוץ ייעודי שישדר שידורים בערוץ מסחרי לציבור דובר הרוסית.

דב אברמוביץ: על הערוץ הזה מוטלות מחויבויות.

דב אברמוביץ: הוא לא דומה לכל ערוץ.

דב אברמוביץ: אין שום סיבה לומר שאם ערוץ כזה נכנס הדלת תהיה פתוחה לכל הערוצים.

דב אברמוביץ: לגבי מה שהיועצת המשפטית אמרה שכביכול יש איזו שהיא מטרה.

דב אברמוביץ: פעם ראשונה שאני שומע שהמטרה של ה-DTT זה שתהיה סימטריה בין כל הערוצים שישודרו במסגרתו.

דב אברמוביץ: אין שום חפיפה בין השאלה אלו ערוצים ייכללו במסגרת השידור הדיגיטאלי לשאלה אלו מחויבויות רגולטוריות צריך להטיל עליהם.

דב אברמוביץ: על כל אחד צריך להטיל מחויבויות רגולטוריות.

דב אברמוביץ: על כל ערוץ בהתאם לטיבו, אופיו והיקף האוכלוסייה שהוא משדר אליו.

דב אברמוביץ: בעניין הזה אני חושב שעמדת הממשלה אומרת דרשני.

דב אברמוביץ: מדוע כשהכללתם את הערוץ הייעודי בשפה הערבית לא קבעתם שצריך לעשות מכרז חדש, שצריך לעשות מחויבויות רגולטוריות שיהיו סימטריות לחלוטין לאלו של הערוצים?

אופיר אקוניס: הנוסח שהפצתם לוועדה זהה לנוסח של הערוץ בערבית, רק שבמקום המילה "בשפה הערבית" תהיה המילה "בשפה הרוסית".

אופיר אקוניס: .

ירמי קדושי: ה-DTT היום הוא כביש לעשירים שממומן על ידי המדינה.

ירמי קדושי: היום יש אפשרות לאנשים לרדת לכל חנות, לקנות צלחת ולראות את כל הערוצים שנמצאים ב-DTT.

ירמי קדושי: זו מין כפילות של דבר שקיים.

כרמל שאמה-הכהן: כמה עולה צלחת?

ירמי קדושי: אלף ומשהו שקל.

ירמי קדושי: זה תופס גם ערוצים מהעולם.

ירמי קדושי: מה שעשו ב-DTT זה לבוא לאנשים, לקבע אותם במספר ערוצים ולנתק אותם מהעולם.

ירמי קדושי: אנשים באוכלוסייה המזרחית, הערבית, הפרסית, התורכית מחזיקים צלחת וקולטים ערוצים מהעולם וערוצים שקיימים באוויר.

ירמי קדושי: זו כפילות.

ירמי קדושי: כשמדברים על ה-DTT מממשים איזה מן חלום של מישהו שבא לשים ערוצים מסוימים.

ירמי קדושי: ככה זה נראה.

ירמי קדושי: אני שומע כאן שרוצים להכניס את ערוץ 24.

ירמי קדושי: אנחנו מתנגדים לזה בכל תוקף, כי ערוץ 24 זה ערוץ של יחצ"נים מסוימים.

אופיר אקוניס: ערוץ 24 בוורסיה הקודמת שידר מוסיקה מסוג אחד.

אופיר אקוניס: אחר כך שינו אותו והוא שידר מוסיקה מהסוג השני.

אופיר אקוניס: אני לא ראיתי שום איזון בשידורי ערוץ 24 לא בוורסיה הראשונה ולא בוורסיה השנייה.

אופיר אקוניס: ערוץ 24 מאזן היום בתמונת ראי את מה שהיה בערוץ 24 לפני שנה.

ירמי קדושי: זה לא נכון.

אופיר אקוניס: מצעד שירי האהבה אתמול היה רק בסגנון ים תיכוני.

אופיר אקוניס: זה בסדר, דרך אגב, אבל צריך לכתוב מצעד שירי האהבה הגדולים של המוסיקה הים-תיכונית.

ירמי קדושי: כשמדברים על ים תיכונית מתכוונים לקבוצה מסוימת של אמנים מיוחצנים שנמצאים שם.

ירמי קדושי: הערוץ הזה נשלט גם על ידי קשת.

אופיר אקוניס: אני מוכרח להגיד שאתה מפתיע אותי.

ירמי קדושי: זאת האמת.

ירמי קדושי: זה שהאמנים באים מבית מזרחי ואמרו להם לשנות את העקרונות שלהם ואת סגנון המוסיקה זה לא אומר שזה סוג המוסיקה המזרחית שמדברים עליה.

ירמי קדושי: לא הגיוני שב-6 ערוצים שנמצאים ב-DTT יש שליטה של קשת מערוץ 2.

אופיר אקוניס: אני מבין שאתה מתנגד להכנסה של ערוץ 24.

ירמי קדושי: זה רק יעשה רע להרבה אמנים שנמצאים בפריפריות.

ירמי קדושי: יש הרבה מועדונים שנסגרו בגלל כל הפעילות הזאת של ערוץ 24.

אופיר אקוניס: מה אתה מציע?

ירמי קדושי: אם היה ערוץ ניטרלי שפונה לאוכלוסייה המזרחית זה היה משהו אחר, אבל כיום אין ערוץ כזה.

ירמי קדושי: תחנות הטלוויזיה לא פונות לקהל המזרחי.

ירמי קדושי: זה המצב היום בארץ.

ירמי קדושי: את המצב הזה צריך לשנות.

ירמי קדושי: גם בשליטה של קשת אני רואה את זה.

כרמל שאמה-הכהן: יש ערוץ יותר מזרחי מערוץ 24?

ירמי קדושי: ערוץ 24 הוא לא מזרחי.

אופיר אקוניס: הוא טוען להפליה.

אופיר אקוניס: אני מאוד לא אוהב את החלוקה הזאת של יוצאי עדות.

אופיר אקוניס: בעיני זה שיח מיושן.

אופיר אקוניס: מאיפה אתה יודע מי צפה אתמול ב"אח הגדול"?

אופיר אקוניס: אולי היה רוב לבני עדות המזרח שצפו ב"אח הגדול".

ירמי קדושי: הערוץ לא פונה לאוכלוסייה הזאת.

אופיר אקוניס: כל עם ישראל רואה.

אופיר אקוניס: אני יודע שהזכייניות יכולות לבדוק מי צפה, באיזה גילאים, באיזו רמת אוכלוסייה.

אופיר אקוניס: העניין של העדה זו חלוקה שאני מבטל אותה, כי בעיני כולם ישראלים.

אופיר אקוניס: השיח בעיני בעייתי.

ירמי קדושי: ערוץ 10 וערוץ 2 אומרים שהם לא פונים לאוכלוסייה המזרחית.

ירמי קדושי: הם לא מסתירים את זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשמור מקום לערוץ מזרחי ב-DTT.

ירמי קדושי: אני חושב שכן.

ירמי קדושי: כמו שיש מועדונים ומקומות שפונים לאוכלוסיות מסוימות, אין סיבה שלא יהיו גם ערוצים.

אופיר אקוניס: מה ההצעה שלך בנוגע להצעה הממשלתית?

ירמי קדושי: אני חושב שה-DTT מיותר.

אופיר אקוניס: הוא קיים.

ירמי קדושי: קודם כל שהמדינה לא תממן אותו, כי זה משהו שאני לא חושב שהמדינה צריכה לממן אותו.

ירמי קדושי: הדבר השני זה שלא ישימו ערוץ שנשלט על ידי אותו מקור.

ירמי קדושי: אני חושב שהמצב של המזרחים בארץ די דומה למצב של האתיופים, רק שלמזרחים אין ערוץ.

ירמי קדושי: מה שיכול לפתור בעיה של הרבה אנשים זה לא להגביל את שוק הפרסום, לתת שיהיה פרסומים בערוצים יעודיים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ערוצים יעודים מוכרים פרסום.

ירמי קדושי: ערוצים שנמצאים היום בכבלים ובלווין פונים לאוכלוסיות.

ירמי קדושי: כל דבר צריך לקבל פרסום.

ירמי קדושי: זה לא יפגע בנתח הפרסום בארץ.

אופיר אקוניס: אם יגידו על כל אחד שהוא לא יפגע, אז בסוף הוא יפגע.

ירמי קדושי: זה לא יפגע, כי זה יביא עוד מפרסמים.

ירמי קדושי: יש לך היום הרבה אנשי עסקים, הרבה חבר'ה בפריפריות שלא יכולים להגיע לשוק הפרסום.

ירמי קדושי: שוק הפרסום הוא מונופול שנשלט על ידי קבוצה מסוימת.

ירמי קדושי: תסתכלו על גוגל ישראל איך היא פתחה את שוק הפרסום, איך באינטרנט עובד שוק הפרסום יפה מאוד ורק שוק התקשורת חסום בפני הרבה עסקים.

משה דנון: אני לא מצליח להבין איך מדברים פה על כל מיני הטבות, הקלות ומתנות כאלו ואחרות לערוצים כאלה ואחרים מבלי שיש מישהו שבודק את רמת המחויבויות ואי העמידה במחויבויות של הערוצים השונים, החל ב-9 וכלה בטלוויזיה חינוכית.

משה דנון: ברגע שיש פגיעה בהכנסות של הכבלים, של הלווין, כאשר הפעולות שלנו וההפקות שלנו הן נגזרת של ההכנסות, מבחינתנו יש בעיה.

משה דנון: אני מבקש להתייחס לכל הדברים במכלול ולהבין שיוצרים פגיעה ישירה בנו, מבלי שום קשר להיותנו אשכנזים, מזרחיים או כל דבר אחר.

אופיר אקוניס: זה אומר שערוץ 9 יצטרך לעמוד בכל המחויבויות.

אתי בנדלר: זה מעבר לזה.

אתי בנדלר: יש להם היום מחויבויות הרבה יותר נמוכות שבהן הם לא עומדים.

אתי בנדלר: מה שהוצע זה שאם יאפשרו להם לשדר ב-DTT יטילו עליהן מחויבויות יותר רחבות כמו המחויבויות שחלות לגבי broadcast.

אסף אמיר: כך הם יכולים להיכנס בכרטיס של רישיון.

אסף אמיר: יש פה חוק שעכשיו אתם מנסים לשנות אותו לכל הכיוונים.

אסף אמיר: לא ברור למה זה יוביל.

אסף אמיר: כל אחד מושך לכיוון אחר.

אסף אמיר: מנשה דיבר על 12 ערוצים.

אסף אמיר: מה זה אומר?

אסף אמיר: כשיש פוטנציאל יימצאו הלוביסטים, חברי הכנסת והערוצים שירצו להיכנס.

דודי קופל: העיקרון שעמד מאחורי חבילת הערוצים הוא לאפשר לערוצי broadcast לשדר באמצעות הטכנולוגיה של DTT.

דודי קופל: ועדת מרדכי המליצה לבחון את זה מחדש בשנת 2012.

דודי קופל: הממשלה אימצה את ההחלטה הזאת.

דודי קופל: הערוץ הייעודי בערבית על פי החוק הקיים יכול לשדר שידורי broadcast בהתאם לחוק התקשורת.

דודי קופל: אין כאן חריגה מהעיקרון שהממשלה הציבה.

דודי קופל: הטלוויזיה החינוכית אינה ערוץ broadcast, מעבר לשידורים שהיא משדרת בערוץ 1 ובערוץ 2.

דודי קופל: זה בהתאם לחוק הרשות השנייה ובהתאם לחוק התקשורת.

אופיר אקוניס: האם הממשלה עומדת על דעתה שהיא לא משנה את סעיפים 29-32?

אתי בנדלר: אם הוועדה מחליטה בניגוד לעמדת הממשלה לגבי מספר הערוצים שייכללו ב-DTT, האם הממשלה תמשוך את ההצעה?

יהודה סבן: אני לא יודע.

יהודה סבן: לעניין התמלוגים אנחנו נמליץ לשר האוצר למשוך.

אופיר אקוניס: זאת אומרת שאתם בחבילה הצרה תמליצו למשוך, בתמלוגים תמליצו למשוך ובשינויים ב-DTT תמליצו למשוך.

אופיר אקוניס: אתם רוצים שנאשר את זה ככתבו וכלשונו.

אופיר אקוניס: תודיעו לשר האוצר שזה לא יהיה.

אופיר אקוניס: ההצעה הזאת לא תצא מכאן כפי שהיא נכנסה.

אסי מסינג: גם אם ההסתייגות לעניין התמלוגים תתקבל בניגוד לעמדת הממשלה, אין ספק שהעניין הזה יהיה הסתייגות תקציבית כי מדובר בסכומים שיעלו מעל ל-5 מיליון שקל בשנה.

אתי בנדלר: לעניין התמלוגים, שזה אומר לעניין הקמת המערכת, ישתתף בישיבה הבאה מנכ"ל הכנסת שיש לו מה לומר על זה.

לאה ורון: גם מנכ"ל רשות השידור יתבקש להתייחס לעניין.

אתי בנדלר: אם תעלה הצעה לממן את הקמת המערכת מתקציב המדינה תצטרכו להביא נתונים לגבי העלות של העניין הזה.

אסי מסינג: האם יגידו שלעניין תקציב הכנסת העלות הנוספת תהיה על המדינה, לא על תקציב הכנסת?

אסי מסינג: זאת תהיה ההצעה?

נחמן שי: יש עלות הקמה ועלות תפעול.

נחמן שי: מדובר בשתי עלויות שונות.

אתי בנדלר: לגבי ההפצה אין מחלוקות.

אתי בנדלר: לאוניד בלחמן זה נכון שבשנה שעברה הצטברו חובות בהפקה דוקומונטרית בערוץ 9.

אתי בנדלר: מדובר על חובות יותר נמוכות ממה שהוצגו פה.

אתי בנדלר: זה קשור לזכיינים ולערוץ 10.

אתי בנדלר: מדובר על 3,4 מיליון שקל שאנחנו בשנה, שנתיים הקרובות נכסה אותם.

אתי בנדלר: נכנסנו בהפקות מאוד גדולות בתחום של הדוקומנטרי.

אתי בנדלר: זה לא היה 6 שנים לפני המשבר.

מנשה סמירה: יש במדינת ישראל בין 120 ל-150 אלף משקי בית שמחוברים למערך האנלוגי, זאת אומרת קולטים טלוויזיה באמצעות המערך האנלוגי.

מנשה סמירה: הם קולטים במקרה הטוב את הערוץ הראשון.

מנשה סמירה: אולי עוד ערוץ בגלל בעיות שידור.

מנשה סמירה: הערוץ האנלוגי ייסגר.

מנשה סמירה: העלות שלו יקרה מאוד בגלל התשתיות, עלויות ההפצה, קרינה ושטחי קרקע.

מנשה סמירה: הערוץ הזה ייסגר.

מנשה סמירה: המדינה חייבת לתת מענה.

מנשה סמירה: 120 אלף משקי הבית האלה הם ברובם מהפריפריה החברתית החלשה.

מנשה סמירה: הם חסרי אמצעים.

מנשה סמירה: הם חייבים לקבל חלופה של הפצת שידורים פתוחים לא של שני ערוצים מסכנים, אלא של 5 ערוצים פתוחים כמו כל בית בישראל.

מנשה סמירה: זה היה הרעיון שהסתתר מאחורי ההפצה הדיגיטאלית.

מנשה סמירה: המערכת הזאת היא מערכת שנעשתה בטכנולוגיה מתקדמת מאוד מבחינת שיטת הדחיסה וההפצה שלה.

מנשה סמירה: אני שמח לומר שהרשות השנייה הציעה את המערכת הזאת והיא עובדת.

מנשה סמירה: זה בניגוד ליורם מוקדי שטעה אז במאמר וגם היום.

מנשה סמירה: הוא חשב שאפשר לעשות את זה באמצעות לווין.

מנשה סמירה: זאת טעות.

מנשה סמירה: כל העולם עבר לשיטת הפצה דיגיטאלית בגלל האיכות, הזמינות והאמצעים הנוספים.

מנשה סמירה: בזכות זה שהמערכת כבר נמצאת באוויר אין ספק שההיצע לציבור השתפר מאוד.

מנשה סמירה: זה כבר מוכיח את עצמו התהליך הזה.

מנשה סמירה: בעניין הזה המדינה עשתה בחוכמה.

מנשה סמירה: המערכת הזאת נותנת את המענה.

מנשה סמירה: נקבע שערוצי broadcast פתוחים יעלו על המערכת.

מנשה סמירה: אנחנו צריכים לייצר תשתית שאם מחר יהיו עוד 1,2 או 3 הם יעלו.

מנשה סמירה: את זה נעשה.

מנשה סמירה: האם ייכנסו ערוצים אחרים שאינם עונים על ההגדרה זה הדיון שמתקיים כאן.

מנשה סמירה: אנחנו חושבים שלא כדאי לשנות את הפרופורציות שנקבעו.

מנשה סמירה: לגבי הטלוויזיה החינוכית אין סתירה בין ההצעה החדשה שהונחה כאן לעמדת הממשלה.

מנשה סמירה: כל מה שנאמר כאן זה להעביר את ערוצי הטלוויזיה החינוכית מהערוץ הראשון ל-33, ולהרחיב לה את השידורים בתוך ערוץ 33.

מנשה סמירה: זה יפתור את הבעיה של הדיגיטאלי.

מנשה סמירה: זה יותיר מקום לערוץ שנשאר.

מנשה סמירה: כרגע צריך לשמור אותו לערוץ בערבית.

תומר קרני: כולם דיברו על ערוץ 33.

תומר קרני: הערוץ עדיין קיים.

תומר קרני: כולם מתחלקים בשלל כאילו הערוץ כבר לא קיים.

מנשה סמירה: הוא משדר שידורים חוזרים.

תומר קרני: הוא לא משדר שידורים חוזרים.

אופיר אקוניס: הודענו שאנחנו מגישים הצעת חוק לסגירת ערוץ 33 ושהממשלה תתמוך.

אופיר אקוניס: תאמין לי שאנחנו עוזרים לרשות השידור ואחר כך גם מוצאים פתרונות לכמה מן הדברים שעשינו פה.

אופיר אקוניס: אני מבקש מנציגי הממשלה לבוא ביום שלישי עם עמדה לגבי שידורי חדשות בכבלים ובלווין, עמדה ביחס לעלות ההקמה של ה-DTT מתקציב המדינה ועמדת שר התקשורת בנוגע לערוץ האתיופי.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.