הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 18, פרוטוקול מספר 44, 2010-02-24 09:30

דני דנון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

דני דנון: הנושא שעל סדר היום, עידוד הגעת משפחות וילדים למגרשי הכדורגל ועיסוק בספורט.

דני דנון: זה נושא שהתחלנו לעסוק בו ואנו ממשיכים לעסוק בו, כי אנחנו רוצים לראות תוצאות ולא רק דיבורים.

דני דנון: לראות מעשים ולראות יותר ילדים במגרשים.

דני דנון: בקשנו לקראת הדיון היום ממרכז המחקר והמידע של הכנסת לערוך מחקר קטן בנושא.

דני דנון: אנחנו מעבירים את המסמך למשתתפים בישיבה ואני מבקש לפני שניגע בסוגיות לבקש מאתי ממרכז המחקר לתת לנו סקירה קצרה בנושא.

דני דנון: אני מדגיש שהמטרה שלנו שהסביבה במגרשים תהיה הרבה יותר בטוחה לילדים ולמשפחות, שיגיעו יותר ילדים ומשפחות וגם מבחינת הכרטיסים, שיווק וכל הנושא של עידוד משפחות וילדים במגרשים.

דני דנון: בבקשה.

אתי וייסבלאי: ההתאחדות לכדורגל שמאגדת את כל ענף הכדורגל התחרותי בישראל מפרסמת בתקנון שלה סעיף שקובע שבכל משחק כדורגל לפחות 20% מהכרטיסים יהיו כרטיסים מוזלים שמיועדים לילדים, לבני נוער ולחיילים.

אתי וייסבלאי: המחיר של הכרטיסים האלה הוא מחצית ממחיר כרטיס מבוגר.

אתי וייסבלאי: ההתאחדות מפקחת על יישום הסעיף.

אתי וייסבלאי: היא מקבלת נתונים על מכירות כרטיסים מהקבוצות השונות.

אתי וייסבלאי: ארגוני האוהדים העלו טענה שהשיעור הזה של 20% אינו עונה על הצרכים, והתוצאה שילדים נאלצים לקנות כרטיסים במחירי מבוגר אם הם רוצים להגיע למשחקים.

אתי וייסבלאי: פנינו להתאחדות לכדורגל, לקבוצות השונות וגם למשרד הכרטיסים "לאן".

אתי וייסבלאי: לא קבלנו מידע מלא, אבל המידע החלקי שקבלנו מעיד על זה שבערך 30-25 אחוז מהכרטיסים שנמכרים הם כרטיסים מוזלים.

אתי וייסבלאי: זה אומר שהביקוש הוא גבוה מ-20%.

אתי וייסבלאי: ולכן אם יש משחקים או קבוצות שבאמת מקפידות על התקנה הזו כלשונה, כלומר מוכרות 20% מהכרטיסים ככרטיסים מוזלים, אז יהיה מחסור בכרטיסים מוזלים.

אתי וייסבלאי: עוד רציתי להוסיף שהמחיר המוזל הוא לא רק לילדים אלא גם עבור אוכלוסיות נוספות, ולכן בעצם ילדים ובני נוער זכאים לפחות מ-20%.

דני דנון: לגבי בטחון אישי של ילדים במגרשים, לא נגעת בזה.

אתי וייסבלאי: בקשנו מידע לגבי יציעי משפחות ורק קבוצה אחת, מכבי חיפה, אמרה שיש יציעי משפחות.

אתי וייסבלאי: כל השאר אמרו שאין.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: אני רוצה בפתח הישיבה לבוא ולומר שהנושא הוא מהותי ואסור שיהיה מצב שילד ירגיש לא בטוח במגרש.

דני דנון: ואנשים שנמצאים פה הם אנשים שעוסקים בספורט שנים, ולפעמים המגרשים נראים כמו שדה קרב, כמו מלחמה.

דני דנון: ויש הורים שחושבים פעמיים לפני שמביאים את הילד איתם למגרש.

דני דנון: המטרה של כולנו להפוך את המגרש לסביבה הרבה יותר בטוחה, לסביבה נעימה ושיהיה כיף לילדים ולמשפחות במגרש, ושלא יהיה חשש להביא ילדים למגרשים.

דני דנון: אני יודע באופן אישי גם כהורה לילד שיש משחקים שחושבים פעמיים אם לקחת או לא לקחת את הילד.

דני דנון: אני רוצה שמהדיון הזה נצא בקריאה ובהחלטות אופרטיביות איך אנחנו הופכים את המגרשים למקום בטוח לילדים.

דני דנון: גם מבחינת כלכלית לנציגי הקבוצות בטווח הארוך יהיה כדאי וכלכלי.

דני דנון: בטווח הקצר הם מסתכלים על המחזור הבא ועל המשחק הבא, והם לא מסתכלים על הטווח הארוך.

דני דנון: אבל בארצות הברית קיים מושג של תרבות ספורט.

דני דנון: משפחות מגיעות למגרשים.

דני דנון: הקבוצות מרוויחות מהמשפחות הרבה כסף.

דני דנון: גם מיציעי משפחות ומהאווירה המשפחתית.

דני דנון: אני רוצה לשמוע את ההתאחדות בנושא של הכרטיסים.

דני דנון: כבר התחלנו לדבר על זה.

דני דנון: התחושה שלי,

דני דנון: לפני שנשמע את האוהדים ונציגי הקבוצות, שהיום בפועל אנשים שמגיעים למגרשים הם קונים כרטיסים במחיר מלא אם אין כרטיסים לילד.

אורית רז: מבחינתנו, הוצאנו תקנון שעומד במבחן המציאות.

אורית רז: ברגע שהעניינים נראים אחרת זה יותר עניין של הקבוצות.

אורית רז: ברגע שהקבוצות עומדות בפני מכסה מסוימת אינני יודעת איך הן מחלקות את זה בפועל בין חיילים לבין בני נוער, אבל הדבר היחיד שאנו עושים – אנו מוודאים שהקבוצות עומדות בתקנות שהוצאנו.

דני דנון: אני רוצה לפנות לשמעון שהוא נציג האוהדים

שמעון דוד: אני למעשה כמו אבא של האוהדים וגם הנהג.

שמעון דוד: אשמח לומר כמה מילים.

שמעון דוד: אני נחשפתי לכל העניין הזה לפני כשלוש שנים כאשר החבר'ה האלה היו יותר צעירים.

שמעון דוד: הם הלכו למשחק כדורגל בהרצלייה והם לקחו איתם כסף כדי לקנות כרטיסי נוער; צלצלו אליי להודיע לי שאינם יכולים להיכנס למשחק כי אין כרטיסי נוער.

שמעון דוד: זה היה במגרש "מכבי הרצלייה" לפני שלוש שנים.

שמעון דוד: הילדים הגיעו בתחבורה ציבורית והם נמצאים בעוגמת נפש כי הם רוצים להיכנס למשחק כדורגל והם לא יכולים.

שמעון דוד: בסופו של דבר הסיפור התגלגל שאחרי שעשר דקות או רבע שעה אחרי שהתחיל המשחק הציעו להם לקנות כרטיסי נוער אבל רק ביציע של הקבוצה של הרצלייה.

שמעון דוד: הם באו כאוהדי "הפועל תל אביב" ונאלצו לשבת ביציע של הרצלייה.

שמעון דוד: אני לא יודע איך הסתדרו מבחינת כל הסמלים, אבל הם מצאו את עצמם כאוהדי הפועל תל אביב יושבים ביציע אחר עם נערים ומבוגרים שאינני יודע עד מה התאפשר להם כאוהדים להביע את התחושות והרגשות, וכשהם חזרו הביתה עם הרגשה שעל פניו יש פה משהו לא כל כך תקין ואני בא מהכובע של הורה ושל מורה לאזרחות לשעבר ואני יודע שאנו מדברים על הגדרה של שוויון ובשוויון בין אזרחים אנו עושים הבחנות שיש אזרחים שבעצם בגלל סיבות אובייקטיביות ובגלל סיבות צודקות באים ואומרים שהם זכאים לקבל איזושהי העדפה מתקנת.

שמעון דוד: אם אנחנו מדברים על נערים שלא מתפרנסים ולא מרוויחים כסף והם כן רוצים להגיע למגרשי הכדורגל אז ההנחה הזו ניתנת בצדק.

שמעון דוד: זה כמו נער שעולה לאוטובוס אז לא שואלים כמה אנשים עלו לאוטובוס.

שמעון דוד: באותו רגע שהנער עלה לאוטובוס והוא זכאי לקבל מחיר נער אז הוא מקבל מחיר נער לרכבת או לתיאטרון או לכל מקום.

שמעון דוד: כאן יש איזושהי תחושה שיש הקצאה ואף אחד לא בודק עד כמה היא קיימת במציאות.

דני דנון: אתה מציע שתהיה נקודה מזהה, ומתחת לגיל מסוים יקבלו מחיר מוזל?

שמעון דוד: נכון.

שמעון דוד: מבחינת הטכנולוגיה לא צריכה להיות כאן שום בעיה.

שמעון דוד: מבחינת הטכנולוגיה אנחנו לוחצים על כרטיס נער ואז יודעים בכל רגע נתון כמה כרטיסים מכל סוג נמכרו.

שמעון דוד: ההערכה האישית שלי שהרבה אנשים בסופו של דבר מדירים את רגליהם ולא מגיעים למגרשי הכדורגל בגלל המחירים האלה.

דני דנון: תן לי דוגמאות של מחירי כרטיסים לנער ולמבוגר.

דני דנון: מתי המשחק האחרון שבו היית?

דני דנון: מה שמך?

דני דנון: עמית, והבחור הצעיר?

דני דנון: עומר.

דני דנון: בבקשה, עמית.

דני דנון: מה המשחק האחרון שהיית בו?

עמית דוד: אני הייתי בדרבי.

דני דנון: מה היו המחירים שם?

עמית דוד: מאה שקל.

עמית דוד: קניתי כרטיס כי זה היה משחק דרבי שמאוד רציתי .

עמית דוד: אני תמיד חושב פעמיים אם לקנות כרטיס מבוגר או כרטיס נוער שנע בין 50-45 ש"ח שזה 50% מכרטיס מבוגר בדרך כלל כל משחק אני חושב פעמיים אם ללכת או לא ללכת.

דני דנון: איך קונים כרטיס נוער?

דני דנון: אתה הולך למגרש ובודק אם יש או אין?

עמית דוד: יש תחרות, אם אתה מספיק לקנות.

עמית דוד: בדרבי המכירה לפני המשחק, ואם באותו רגע היית בבית ליד הטלפון והצלחת להזמין ראשון, אז יש לך כרטיס נוער אבל לא כולם ליד הטלפון.

עמית דוד: שמעון דוד: הוא מדבר על הזמנה דרך המחשב.

עמית דוד: שעה וחצי אחרי שהתחילה המכירה אין כרטיסים יותר.

דני דנון: רציתי לשאול את החבר'ה הצעירים, מבחינת זכויות הילדים חשוב לשמוע את הילדים והנוער, איך הרגשתם במגרש מבחינת הביטחון האישי?

דני דנון: דוחק בכניסות, בשירותים, כל האווירה באצטדיון.

עמית דוד: ברור שיש מקומות שאתה מרגיש יותר בטוח.

דני דנון: תן לי דוגמאות.

דני דנון: איפה הרגשת בטוח ואיפה הרגשת בעייתי?

עמית דוד: אני לא יודע לאן אתה חותר ומתכוון.

עמית דוד: ברור שאני מרגיש יותר בטוח במקומות שבהם יש אבא ובן, גם האבא רוצה לשמור על הילד.

עמית דוד: בתוך היציע מרגישים קצת יותר בטוח, מחוץ ליציע פחות בטוח, במיוחד בכניסות וביציאות יש דחיפות, דיבורים וקללות בין מחנות אוהדים.

דני דנון: אני רוצה לפנות לנציג משטרת ישראל שנמצא אתנו, רב פקד קרול ששון, נדבר על הנושא שהחבר'ה הצעירים דברו כרגע, הביטחון האישי במגרש עם דגש על ילדים.

קרול ששון: המשטרה עושה הרבה פעולות כאשר היא נערכת למשחק כדורגל.

קרול ששון: ככל שהמשחק יותר גדול הם עושים יותר פעולות.

קרול ששון: נלקחים יותר מרכיבים בחשבון.

קרול ששון: איני יכול לומר שבשלבים הבסיסיים של ההיערכות יש דגש על ילד או מבוגר, כי המשטרה אחראית על שלום הציבור בכללותו.

קרול ששון: היא דואגת באותה מידה לשלום המבוגר ולשלום הילד על מנת שכולם ייכנסו וייצאו בשלום.

קרול ששון: הניסיון המצטבר שלנו מלמד שאנחנו נמצאים בכל המקומות, גם בחוץ בשלבים המוקדמים, נפרסים ברחובות רחוקים ובחסימות בכוחות מיוחדים למנוע חיכוכים בין מחנות האוהדים על מנת שלא להגיע למצבים שיהיו כבר קטטות והפרעות סדר למיניהן, וזה בשלבים המוקדמים.

קרול ששון: אנחנו נפרסים גם בתוך האצטדיון כמו שצריך, בכוחות מספיקים, ונערכים גם בשלבים שאחרי המשחק, ובמשחקים גדולים עד השעות הקטנות של הלילה, על מנת למנוע חיכוכים ובמיוחד כאשר אנחנו יודעים שיש יריבות בין מחנות אוהדים או צפי לקטטות אחרי המשחק.

קרול ששון: אנחנו משתדלים לקיים הפרדה מקסימלית בין האוהדים.

דני דנון: רציתי לשאול אותך לגבי הילדים.

דני דנון: אני יודע שבכניסה וביציאה עומדים ילדים קטנים בתורים יחד עם המבוגרים ויש מאבק, מלחמה שנדרש מאמץ פיזי לדחוף ולהיכנס, וילד קטן לפעמים בדוחק, כשמישהו לא שומר עליו, וקרו מספר אסונות בעבר.

דני דנון: השאלה אם לא צריך בתפיסה שלנו לשנות את כל המשחק.

דני דנון: למשל צריך כניסה לילדים או יציאה למשפחות.

דני דנון: אני באופן אישי לא נהנה ללכת עם ילד ולעמוד בתור ולעבר רבע שעה, עשרים דקות של הכניסה והיציאה.

דני דנון: וכמובן שיש אנשי הטוטו והמתקנים שנבנים.

דני דנון: השאלה עד שיבנו מתקנים מתאימים כבר צריך לדאוג שהכניסות והיציאות לא יהפכו למלכודות.

קרול ששון: אני יכול לומר לך שכאשר הילדים נכנסים ליציע, אז היציע הוא מאותה קבוצת אוהדים.

קרול ששון: אין ערבוב של קהל בעיקרון.

קרול ששון: אלא אם כן זה קרה בטעות או שמישהו לא השיג כרטיס, כמו שסיפר קודם הילד, אז הוא נאלץ להיכנס למקום שאינו שייך לו.

קרול ששון: אבל בעיקרון נכנסים לאותו יציע.

קרול ששון: יש גם עניין של בטיחות.

קרול ששון: יציע יכול להכיל כמות מוגדרת של אנשים.

קרול ששון: לא ייכנסו אנשים מעבר לכך כי אנחנו מאוד מקפידים על זה.

קרול ששון: השיטור והסדרנות מקפידים שייכנסו בדיוק בכמות שהיציע יכול להכיל, שלכל אחד יהיה כסא לשבת.

קרול ששון: ואז זה מונע את הדוחק בפנים ולא נוצר מצב שהילד נלחם על הכסא שלו בין המבוגרים ואין לו איפה לשבת.

קרול ששון: המשטרה מקפידה על הדברים האלה.

קרול ששון: מי שקובע את הסדר, מי יישב איפה באצטדיון הכדורגל או בכל מתקן ספורט אחר, אגב, זה יכול להיות כדורסל - זו הנהלת הקבוצה המארחת, שהביתיות היא שלה, היא קובעת כמה כרטיסים יימכרו לקבוצה היריבה, מי יושב איפה.

דני דנון: אתם מכתיבים לקבוצות כמה שוטרים צריך במשחק?

קרול ששון: כן.

דני דנון: יש על זה הרבה ויכוחים והיינו מעורבים בזה.

דני דנון: השאלה היא לגבי הילדים.

דני דנון: למה אתם לא דורשים שיהיה הקדם כניסה לילדים, או כמו שבטיסה מעלים את האישה והילדים לפני כן, לתת איזושהי קדימות לילדים, שיהיה יותר נעים להיכנס למגרש.

קרול ששון: אני יכול לומר שמשטרת ישראל עושה הכול כדי להבטיח גם את שלומו של הילד באצטדיון, שייכנס וייצא בשלום.

קרול ששון: היא לא נכנסת לשיקולים כלכליים של קבוצה כזו או אחרת כל עוד אנחנו יודעים שאנחנו יכולים לשמור ולדאוג לביטחונו של אותו נער.

קרול ששון: לא נתחיל לתת גזרות שלבסוף יש להן משמעויות כלכליות שהמשטרה לא צריכה להחליט.

קרול ששון: אני לא אומר שלא צריך שיהיה יציע ילדים, פעם זה היה נהוג.

קרול ששון: אני רואה שיש מקומות, כמו בנתניה, שיש יציע ילדים.

קרול ששון: זה הרבה יותר טוב והרבה יותר ידידותי.

קרול ששון: משטרת ישראל תעשה את הכול על מנת לשמור על בטחונו, גם אם זה יהיה יציע בודד וגם אם זה יהיה יציע מעורב.

קרול ששון: אנחנו מקצוענים בתחום הזה, יודעים איך לטפל בכניסה וביציאה של קהל כולל ילדים.

דני דנון: אתם ממליצים שיהיה יציע ילדים במגרשים?

קרול ששון: ליציע של ילדים יש יתרונות ויש חסרונות.

דני דנון: היתרונות ידועים.

דני דנון: מה החסרונות?

קרול ששון: אנו נתקלים הרבה פעמים גם בילדים שרוצים להגיע להורים שיושבים בצד השני.

קרול ששון: לא כל ילד בא לבד.

קרול ששון: יקנו כרטיס ילד, יפרידו אותו מהאבא ויושיבו אותו בצד השני.

קרול ששון: נתקלתי במקומות שאמרו לי: "תחבר לי אותם".

קרול ששון: האבא רוצה להגיע לילד או להיפך, זאת אומרת שיש פה עוד שיקולים.

דני דנון: אתה ממליץ על יציע משפחות?

דני דנון: זה פתרון שאני חותר אליו, שיהיה יציע משפחות.

דני דנון: הוא יהיה שונה, יותר רגוע, כניסה רגועה, יישבו משפחות.

דני דנון: גם בנות זוג יוכלו לבוא למשחק.

דני דנון: לאו דווקא שהילדים יהיו בנפרד.

קרול ששון: אין מניעה לכל ההחלטות האלה שיתקבלו, יציע משפחות או יציע ילדים.

קרול ששון: אני רק יכול לומר שאנו נדע לטפל בכל סוגיה ובכל אופי של יציע.

קרול ששון: נדע לתת את המענה.

קרול ששון: יודעים להציב מספיק כוחות של סדרנים ושוטרים שיתנו את המענה לכל החלטה שתתקבל כדי שאנשים ייצאו בשלום.

קרול ששון: זו העבודה שלנו.

דני דנון: אריה אלטר, יו"ר ארגון השחקנים, בבקשה.

אריה אלטר: אני חושב שבנושא האלימות אנחנו קצת מקצינים בסוגיה הזו.

אריה אלטר: הירידה באלימות במגרשים היא מאוד דרסטית.

אריה אלטר: היא נובעת מפעילות גדולה שעשו ההתאחדות לכדורגל, משטרת ישראל והקבוצות.

אריה אלטר: אנחנו קצת מקצינים עם זה.

אריה אלטר: בלונה פארק בפסח יש תור יותר גדול ודוחפים שם יותר ואנשים פחות סבלניים, אך זאת לא הדוגמה.

אריה אלטר: הוצע לפני שלוש שנים להקים יציע ילדים ולשווק אותו.

אריה אלטר: אתה יכול לקחת אותו כמנוף שיווקי יוצא מן הכלל ולהכניס קהל אחר ולקחת ילדים ו"לשגע אותם בתוך המשחק".

אריה אלטר: אם אתה יודע לקחת את המשחק הזה קדימה, אז אתה לוקח את היציע הזה כיציע שיש בו הרבה מאוד יתרונות.

אריה אלטר: והמעבר מילד לנער והנער כאוהד רגיל, וגם החינוך שאתה מקבל ודרך ארץ שמקנים לך הופכים אותך לאוהד טוב יותר בעתיד.

אריה אלטר: בזמנו גם ניסינו, ובקבוצות הגדולות זה הצליח, להכניס מעטפות בסופרבול שאנחנו עושים, לשים מתנה לילדים ולגרום להם לבוא למשחקים.

אריה אלטר: זה עוד סוג של שיווק, בקבוצות הגדולות הם הבינו את זה, הם ידעו את הכוח הגדול שיש למשחק הזה ולחיבור עם הילדים.

אריה אלטר: בנושא הכרטיסים לילדים, צריך להפריד פה.

אריה אלטר: במשחקים גדולים, כשמגיע בית"ר ירושלים, אז הילדים של בית"ר תמיד יסבלו.

אריה אלטר: גם אם הקבוצה מקצה 20%, אחרי עשר דקות אין בקופה אפילו כרטיס אחד.

אריה אלטר: אלה דברים בדוקים מתוך ניסיוני במגרש, בשטח.

אריה אלטר: אני לא יושב במגדל השן.

אריה אלטר: אני רואה את הדברים ושומע את רחשי האוהדים.

אריה אלטר: למשחקים רגילים, כדוגמה הפועל פתח תקווה שיש לו משחק נגד הפועל רעננה , שיהיה לו 20% מלא או 25% יכול להכניס עוד כמה צופים במחיר הזה ולא תהיה בעיה.

אריה אלטר: כשמגיעה בית"ר ירושלים או מכבי חיפה או הפועל תל אביב זו הכנסה מיוחדת ואז מאזן הכוחות משתנה ואז אותם ילדים אוהדים, כמו שקרה עם הילד שמגיע למשחק גדול ואחרי עשר דקות מכרנו את הכול.

אריה אלטר: יש הקצאה.

אריה אלטר: אף אחד לא יכול לשלוט בזה.

אריה אלטר: אף אחד לא מודד את זה.

אריה אלטר: וזו מציאות שקובעים אנשים בשטח.

אריה אלטר: זה חמור מאוד, אבל זה קורה.

אריה אלטר: זה קרה גם במשחקים של מכבי פתח תקווה, ששם זה צריך להיות אחרת, אבל גם שם זה היה בצורה הזו.

דני דנון: אתה מתחבר לרעיון שהועלה על ידי האוהדים, שהכניסה תהיה לפי אוהד ולא לפי כרטיס.

דני דנון: כשאתה בא ואם אתה צעיר, אתה מקבל מחיר מסוים?

אריה אלטר: צריך לחשוב גם על הקבוצות ולא רק על הילדים.

אריה אלטר: צריך לחשוב על המערך שצריך להיערך אליו.

אריה אלטר: אי אפשר להעמיס כל הזמן על הקבוצות.

אריה אלטר: צריך לחשוב ברמה הלוגיסטית כיצד מייצרים מהלך כזה.

אריה אלטר: אבל צריך לחשוב בעניין שונה, וזה בעניין של מתקנים.

אריה אלטר: אנחנו מדברים על מתקנים שקיימים כבר עשרות שנים, מאז קום המדינה.

אריה אלטר: ואין מיתקן אחד ראוי שהוא ברמה בהשוואה לאירופה.

אריה אלטר: חברי הכנסת המכובדים מדברים על זה הרבה שנים ולא עשו כלום בנושא זה.

אבי דיכטר: מדובר רק בכדורגל?

אריה אלטר: אני מדבר רק בנושא הכדורגל.

אריה אלטר: יש את "נוקיה" שהוא יוצא דופן.

אריה אלטר: חוץ מזה אין כלום.

אריה אלטר: מעבר לזה גם הטוטו משקיע כספים, אך הלכה למעשה – נתניה לא הוקם, פתח תקווה לא הוקם, באר-שבע בתוכניות, חיפה בתוכניות.

אריה אלטר: אפילו רמת גן איננו אצטדיון ראוי.

אריה אלטר: אז יש לנו כאן בעיה אמיתית של מתקנים.

אריה אלטר: אתה מדבר על כניסה ויציאה ושירותים ותנאים

אבי דיכטר: אצטדיון ראוי זה קודם כל, ואמר כאן איש המשטרה, שאתה יודע שאתה נכנס למשחק, אתה יודע שיש לך מקום לשבת.

אבי דיכטר: וזה מאפשר לכל מי שמעורב, גם לקבוצות וגם להתאחדות, גם למשטרה, גם לסדרנים וגם לאוהדים.

אבי דיכטר: כל אחד יודע - אני יכול לשבת במקום מוגדר ולראות את המשחק.

אריה אלטר: יש אצטדיונים שאתה יושב במקום שלך ואתה לא רואה את המשחק, ואז אתה עומד ואז נוצרת צפיפות.

אריה אלטר: זה בהרבה אצטדיונים, לא באחד או שניים.

אריה אלטר: אתה פשוט לא רואה את המשחק.

אריה אלטר: אפילו שרואים את הגדרות, אתה לא רואה את המשחק.

אבי דיכטר: זה פועל יוצא של המשחק.

אבי דיכטר: בזה הוועדה לא דנה.

אבי דיכטר: ככל שהמשחק יותר מעניין כמות האוהדים העומדת יותר גדולה.

אריה אלטר: אבל בבלומפילד אתה לא צריך לעמוד.

אריה אלטר: , אתה יושב ורואה הכול.

אבי דיכטר: עמידה זה לא פועל יוצא של המקומות.

אבי דיכטר: עמידה זה פועל יוצא של המשחק.

אבי דיכטר: גם בכדורסל מעט מאוד משחקים הדקות האחרונות מתבצעות בישיבה.

אבי דיכטר: לא רק בארץ.

אבי דיכטר: זה לא פטנט ישראלי.

אבי דיכטר: בסופו של דבר התפקיד של המשטרה, וגם של הקבוצה והסדרנים, שביציע נתון שיש בו אלף מקומות לא יהיו בו אלף ואחד אנשים.

אבי דיכטר: ולא יוכלו לעבור ביציע מאגף לאגף, כדי לא להסיט את העומס, כי זהו בדיוק המפתח להפרת האיזון, שכולנו יודעים לאן זה יכול להוביל.

דני דנון: אני רוצה לבקש מנציגי הקבוצות מכבי חיפה והפועל פתח תקווה.

דני דנון: עלה פה רעיון לגבי כרטיסי הילדים.

דני דנון: אני רוצה לשמוע את ההתייחסות שלכם בנושא הזה, שיהיה בתקנות של ההתאחדות, ואין צורך בחוקים שלנו.

דני דנון: אני רוצה גם לשמוע לגבי המתקנים, האם יש לכם תוכניות בחיפה, למרות שבחיפה, אני חייב לומר זאת לפרוטוקול, יש היענות ומחויבות בנושא הזה והיא במקום הראשון בארץ וגם בליגה, ויכול להיות שזה קשור בהתייחסות לילדים ולאווירה ולתוצאות.

דני דנון: בבקשה, איתמר ממועדון כדורגל מכבי חיפה.

איתמר ציזיק: תודה.

איתמר ציזיק: אני מבקש להתייחס לשני הנושאים – קודם לכרטיסים ואחרי זה לאלימות.

איתמר ציזיק: אפשר גם הפוך, כי זה הא בהא תליא.

איתמר ציזיק: קודם כל, אין אף מתקן ראוי בארץ שייתן מענה לכל אחד מהתחומים והסעיפים שבהם מדובר פה.

איתמר ציזיק: אצטדיון כדורגל זה לא כר דשא.

איתמר ציזיק: אצטדיון טוב נחשב כל מה שמאחורי כר הדשא, ואין אף אצטדיון כזה בארץ.

איתמר ציזיק: לצערי הרב , האצטדיון בחיפה וגם האצטדיונים האחרים שנבנים לא נותנים מענה לשאלות שהועלו פה.

איתמר ציזיק: גם בנתניה, גם בפתח תקווה, גם בבאר שבע וגם בעכו בונים אצטדיון ולא נותנים מענה לשאלות שהועלו פה.

איתמר ציזיק: אני חושב שהבעיה המרכזית זה לא רק 20% הכרטיסים שהוגדרו כאן, אלא איך אתה כופה את זה ואיך אתה בודק שזה מתבצע.

איתמר ציזיק: מה שנאמר פה זה נכון.

איתמר ציזיק: אני מודיע לכם שמתוך ה- 20% , 10% עד 15% מכרטיסי הילדים נעלמים אצל הספסרים, וזו הסיבה שתוך שעתיים אתה לא מוצא אותם.

איתמר ציזיק: והספסרים מתוחכמים, והמשטרה יודעת את זה.

איתמר ציזיק: הם שולחים ילדים כדי לקנות כרטיסי ילד ונוער.

איתמר ציזיק: יש מועדונים שמגבילים את מספר כרטיסי הנוער לשניים – שלושה, שאתה לא יכול לקנות יותר.

איתמר ציזיק: ואז באים שדרות ושורות של ילדים מטעם הספסרים.

אתי וייסבלאי: לכל נער מותר לקנות כרטיס אחד.

אתי וייסבלאי: זה התקנון של ההתאחדות.

איתמר ציזיק: אני אומר לך מה קורה בקופות הכרטיסים, ולא מה שכתוב בתקנון.

איתמר ציזיק: התקנון גם לא במאה אחוז מכסה.

איתמר ציזיק: כי אם מוכרים באיזה מקום כרטיס ב 45 ש"ח , אז כרטיסי נוער צריכים להיות במחיר 22.50 ש"ח , ואתם לא עומדים על התקנה הזו.

איתמר ציזיק: אבל זה בסדר מבחינתי.

איתמר ציזיק: הלוואי וזה היה כך.

איתמר ציזיק: זו בעיה הרבה יותר גלובלית, לכן יש הרבה בעיות שמתלוות לעניין הזה.

איתמר ציזיק: אתן לכם דוגמה: האצטדיון היחידי שמבוקר אלקטרונית במדינת ישראל זה בחיפה.

איתמר ציזיק: ילד שבא עם כרטיס ילד, נדלקות שתי נוריות והסדרן יודע שזה ילד.

איתמר ציזיק: זאת אומרת שאם נדלקת לו אדום וירוק, ועומד לו מבוגר, הוא יוצא החוצה, כי הוא לא ילד.

איתמר ציזיק: או תעודה מלווה.

איתמר ציזיק: אנחנו כל שבת מוציאים בסביבות 50-40 איש החוצה ויש להם כופה.

איתמר ציזיק: הם צריכים לשלם על הכרטיס פעם וחצי ולחזור חזרה לאצטדיון.

איתמר ציזיק: אבל יתר האצטדיונים לא מבוקרים ובלחץ הסדרן עומד ואז הוא קורע את הביקורת.

איתמר ציזיק: הוא לא בודק אם כתוב בכרטיס ילד או מבוגר.

איתמר ציזיק: אז באים הרבה מבוגרים עם כרטיסי ילדים, ולכן לילדים אין כרטיסים.

איתמר ציזיק: אנחנו מקפידים על זה מאוד.

איתמר ציזיק: מעבר לזה אנחנו משתתפים בשאלון בעניין יציע מיוחד למשפחות.

איתמר ציזיק: הכרטיס במחיר 40 ש"ח לא 45 ש"ח וכולם יחד באותו המחיר.

איתמר ציזיק: אין עמלה.

איתמר ציזיק: וראה איזה פלא.

איתמר ציזיק: היציע הזה הוא לא "מפוצץ".

איתמר ציזיק: היציע ה"מפוצץ" הוא היציע לידו, שהוא יותר יקר ,שבו 80% אפשרנו כרטיסי ילדים.

איתמר ציזיק: כי הם רוצים לרקוד ולשמוח ביחד.

איתמר ציזיק: יציע ג' המפורסם, כפי שאתם מכירים אותו- "הקופים", ולידו יש את יציע 9 ו-10, זה יציע שהוא חצי מחיר כמעט.

איתמר ציזיק: הם רוצים וזאת זכותם.

איתמר ציזיק: דרך אגב, וופ"ה עומדת לשנות בפיפ"ה את התקנות שלהם.

איתמר ציזיק: עד עכשיו אסור לעמוד במשחקים לפי התקנון של וופ"ה.

איתמר ציזיק: כבר עומדים בכל האצטדיונים.

איתמר ציזיק: יש יציעים מיוחדים של מה שנקרא של "משוגעים" שעומדים מאחורי השערים, ועכשיו יש כבר אישור תקני שביציעים מיוחדים אפשר לעמוד ולשמוח ולרקוד ולשיר.

איתמר ציזיק: ואני בעד זה.

איתמר ציזיק: דרך אגב הם מכניסים את כל הצבע למשחק.

איתמר ציזיק: בנוסף לזה אצלנו במשחקים של יום ראשון, אם תסתכל בטלוויזיה, מול הטלוויזיה מצד שמאל יש יציע שאליו אנו מביאים 600-500 ילדים חינם בצורה מאורגנת עם אוטובוסים שיספגו את הכדורגל.

איתמר ציזיק: אני רוצה שיהיו אוהדי מכבי חיפה כמובן, אבל הם באים חינם מכל חלקי הארץ כדי להכיר את משחק הכדורגל.

איתמר ציזיק: הבעיה העקרונית הראשונה היא התשתיות.

איתמר ציזיק: היא האכיפה של הנהלים של ההתאחדות לכדורגל.

איתמר ציזיק: משטרת ישראל ואחרים אינם מצליחים לאכוף חלק מהם.

איתמר ציזיק: דרך אגב, אצלנו בכל היציעים המערביים כולם יושבים בכיסאות שלהם.

איתמר ציזיק: ובאצטדיונים החדשים, לדעתי, כולם יישבו בכיסאות שלהם.

איתמר ציזיק: פשוט התנאים הנוכחיים אינם מאפשרים.

איתמר ציזיק: ב"טדי" תשב או לא תשב לא חשוב, אתה צריך לעמוד כדי לראות את המגרש.

איתמר ציזיק: גם ביציע הכבוד אני חייב לקום כדי לראות את צדי המגרש, ואלה שלידי בוודאי שצריכים לקום, וזו בעיה לא פשוטה.

איתמר ציזיק: אני חושב לגבי כמות הכרטיסים שתישמר לנוער, בין 35%-30% , היא בהחלט נכבדת בהתחשב בצרכי הקבוצות ואין בעולם אח ורע לתופעה זו.

איתמר ציזיק: דרך אגב באירופה ל"סניורס", לוותיקים מעל גיל 65, יש יותר כרטיסי הנחה מאשר לילדים.

איתמר ציזיק: יש לנו גם לנכי צה"ל וגם לחיילים, אין חייל שנשאר בחוץ, לא משנה כמה מכרנו.

איתמר ציזיק: חייל בא ונכנס גם אם מכרתי 50% לחיילים.

איתמר ציזיק: חייל משלם 45 ש"ח.

איתמר ציזיק: גם במשחקים החשובים בית"ר ירושלים ומכבי תל אביב.

איתמר ציזיק: אין חייל שיחכה בחוץ.

איתמר ציזיק: זה אצלי פרינציפ.

איתמר ציזיק: אנחנו שומרים בין 150-100 כרטיסים.

איתמר ציזיק: הם באים מכל הארץ.

איתמר ציזיק: בשיטה האלקטרונית נדלקות הנוריות המצביעות על כרטיס מיוחד והוא צריך להראות את פנקס החייל.

איתמר ציזיק: אחרת הוא לא יכול להיכנס.

איתמר ציזיק: קיימת ירידה משמעותית באלימות בשנתיים- שלוש האחרונות.

איתמר ציזיק: הילדים יכולים לבוא היום די בבטחה למשחקים.

אבי דיכטר: אתם הייתם פיילוט בנושא הזה?

איתמר ציזיק: אנחנו פיילוט ואנחנו עדיין ממשיכים בפיילוט נוסף.

איתמר ציזיק: הפיילוט הנוסף שאנחנו עושים עכשיו.

איתמר ציזיק: היום אנחנו כמעט בלי שוטרים במגרש שלנו.

איתמר ציזיק: הקהל למד להפיק את הלקחים גם בצד החיובי הזה, וההתנהגות היא שונה לחלוטין.

איתמר ציזיק: אין ספק שבמתקנים חדישים שהקהל יקבל את התמורה עבור מה שהוא הולך, המצב הוא הרבה יותר טוב.

איתמר ציזיק: במתקנים החדשים שאני מכיר כרגע אין כניסה מבוקרת, אין יציעים למשפחות בחיפה.

איתמר ציזיק: באצטדיון אצלנו מתוכנן אפילו גן ילדים בזמן המשחק, כעין "לגו-לנד", שהילדים יוכלו לשחק.

איתמר ציזיק: אני יודע שבאצטדיונים החדשים זה לא מתוכנן.

איתמר ציזיק: אולי בעתיד כן.

איתמר ציזיק: אבל אלו לא הדברים הכי חשובים, כי אם המשפחה רוצה לבוא עם ילד, והאצטדיון נותן את המענה בכללותו, גם זה לטובה.

דני דנון: אני רוצה לשאול את אורית מההתאחדות, איך אתם מפקחים על הכרטיסים?

אורית רז: אנחנו מפקחים באמצעות הדוחות שהקבוצות מעבירות לנו.

דני דנון: רע מאוד.

דני דנון: אני לא רוצה לפגוע בקבוצות פה, אך הם המבוקרים.

דני דנון: אם הם צריכים לתת את הדיווח על עצמם, זה כמו לתת לחתול לשמור על השמנת.

דב חנין: למה אי אפשר להשיג כרטיסי ילדים ונוער כמעט לשום משחק?

דני דנון: בדיוק דברנו על זה.

דב חנין: אני יכול להעיד לגבי הילדים שלי שהם צופי כדורגל מושבעים, הם משתדלים ורצים ומיד ברגע שזה יוצא, מיד הולכים לקנות כרטיסים כי יש חשש שייגמר, והרבה פעמים ברגע שזה יצא, זה כבר איננו.

דני דנון: אני רוצה לברר עם ההתאחדות.

דני דנון: אני חושב שזה לא ייתכן שתצפו מן הקבוצות, לדווח לכם על הנתונים האלה.

אורית רז: אני יודעת שמבוצעת איזושהי בקרה באמצעות משרדי הכרטיסים.

אורית רז: על פי כמות הכרטיסים שהונפקה, יודעים כמה נמכר ובאיזו קטגוריה.

אורית רז: אני לא בטוחה ואני אבדוק את זה, שגם באמצעות הכרטיסים יש בקרה נוספת.

אבי דיכטר: איזה תמריצים ההתאחדות נותנת או יכולה לתת לקבוצות שבאמת הולכות לקראת ילדים ולקראת משפחות.

אבי דיכטר: האם יש בכלל פרוצדורה כזאת?

אורית רז: בסופו של יום זה הביזנס של הקבוצות, ולכן ההכנסות וההוצאות של כל קבוצה נתונים לשיקולה.

אורית רז: אם קבוצה כמו בני יהודה עשתה איזה פיילוט, אם התאחדות הכדורגל זרקה איזו כפפה ובני יהודה הרימה, בסופו של יום הם אלה שאמורים להגיד אם מבחינה כלכלית זה כדאי להם או לא.

אבי דיכטר: אבל מה התמריצים שההתאחדות נותנת?

אבי דיכטר: האם למשל הטוטו בהקצאות שלו יש לו בכלל איזושהי התייחסות, על בסיס המלצות של ההתאחדות, לקבוצה שבאמת מחלה את פניהם של ילדים ומשפחות?

אורית רז: אני לא מכירה דבר כזה.

דני דנון: אנחנו מעלים פה רעיון: יכול להיות שצריך להיות בתקנון או בחוק שהכניסה למגרשים לילדים לא תהיה לפי 20%-15%, וספסרות.

דני דנון: אתה ילד, אתה מראה תעודת זהות, אתה מתחת לגיל 16 או 14 או כל גיל שיוחלט, אתה מקבל 50%.

דני דנון: יהיה לקבוצות קצת לחץ, אבל הרעיון בעיקרו ישנה את המציאות.

שמעון דוד: אולי יבואו יותר אנשים לכדורגל.

שמעון דוד: המגרשים בדרך כלל לא מלאים.

דני דנון: בואו נשמע את נציג האוהדים של מכבי נתניה ואוהדי הפועל פתח תקווה.

דני דנון: אני הייתי עם נציג האוהדים במשחק בקופסה, ואני חייב לומר שזו לא הייתה חוויה נעימה לי להיכנס למשחק של מכבי נתניה נגד בית"ר ירושלים.

דני דנון: הייתי עם אלי אורגד שהוא נציג האוהדים של מכבי נתניה, ולא נעים.

דני דנון: כששמענו שיש יציע ילדים, לא ראיתי אותו פיזית.

אלי אורגד: יש לנו יציע אחד שהגדירו אותו כיציע ילדים, אבל הוא לא יציע ילדים באמת.

אלי אורגד: זה סתם יציע מאחורי שער שאף אחד לא פותח אותו.

אלי אורגד: זה לא יציע ראוי לאף אחד לשבת שם.

אלי אורגד: אבל המקום היחיד שאפשר לבוא ולהגיד, שילד שקנה כרטיס ילד נכנס כילד, זה בחיפה כי חיפה זה אירופה.

אלי אורגד: חיפה מנוהלת כאירופה.

אלי אורגד: כל שאר המגרשים "גועל נפש".

אלי אורגד: אני אישית כנציג אוהדים ב"טדי" נכנסתי מאה פעמים עם כרטיס ילד.

דני דנון: אתה אישית?

אלי אורגד: כן, עם כרטיס ילד.

אלי אורגד: כי כשאתה מגיע למשחק, מציעים לך.

אלי אורגד: אין צורך להיראות צעיר.

אלי אורגד: אף אחד לא מבקר אותך.

אלי אורגד: הסדרן שיושב בכניסה הוא אדם שכיר שמקבלת 14-12 ש"ח לשעה שהוא עומד שם.

אלי אורגד: לא מעניין אותו.

דני דנון: את הכרטיס קנית מספסר בחוץ?

אלי אורגד: כן, מספסר בחוץ.

אלי אורגד: אני חושב שהרעיון כדי שבאמת ייכנסו ילדים בכרטיס ילד הוא מאוד פשוט.

אלי אורגד: הילד ירכוש את הכרטיס לאחר הביקורת של הסדרן בכניסה.

אלי אורגד: מכירת הכרטיס לילד תתבצע אחרי השער ולא לפני השער.

אורית רז: ואם אין כרטיסים?

אלי אורגד: אין דבר כזה שאין כרטיס לילד.

אלי אורגד: אם הילד שלך רוצה להיכנס להצגה ואין לו כרטיס, הוא לא מתאכזב?

אלי אורגד: אין דבר כזה, שלא יקצו כרטיס לאותו ילד.

דני דנון: אבל ייתכן שהיציע מלא.

דב חנין: יש מספר מקומות בכל אצטדיון.

דב חנין: השאלה היא, האם מראש צריך לחלק את המקומות למספר מוגבל של ילדים.

דב חנין: אני חושב שזה לא נכון.

דב חנין: במשחקים אטרקטיביים יכול להיות שיהיו רק ילדים ברמה העקרונית.

דב חנין: במספר של הכרטיסים לילדים צריך להיות מספר הכרטיסים הכולל שיש באצטדיון.

דב חנין: מי שבא ראשון קונה כרטיס.

אלי אורגד: אם אתה בא עם הילד שלך, אתה לא רוצה שיישב ביציע נפרד, כי אתה לא תהיה מרוכז במשחק כי כל הזמן תחשוב מה קורה עם הילד שלך ביציע של הילדים.

אבי דיכטר: עדיין יש קבוצות ויש גם הכנסות.

אלי אורגד: במשחק האחרון נגד מכבי חיפה אנחנו פנינו לקובי בלדב , ואמרנו לו שזה לא הגיוני אם הוא יעשה מחירים בגלל שזה מכבי חיפה שזה 80 ש"ח לכרטיס תהיה פה ספסרות לכל אורך המשחק.

אלי אורגד: הוא שאל מה אנחנו מציעים.

אלי אורגד: ענינו שנמכור מחיר אחיד של 50 ש"ח למבוגר ולילד.

אלי אורגד: מחיר שווה לכל כיס.

אלי אורגד: וזה מה שעשינו.

אלי אורגד: אוהדי חיפה נכנסו ב-50 ש"ח.

אלי אורגד: מה שלא קורה באצטדיונים אחרים.

אלי אורגד: יש מקומות שאוהדי חיפה מגיעים, בגלל שהם יודעים שהם מגיעים בהמוניהם, לאוהדים אחרים מוכרים כרטיסים ב-50 ש"ח, ולאוהדים של חיפה מוכרים כרטיסים ב-80 ש"ח, בגלל שהם אוהדי חיפה.

דני דנון: אני רוצה לשמוע מהפועל פתח תקווה, מהמנכל אפי, על הרעיון שמועלה פה וגם נוגע אליכם, שהכניסה תהיה לפי הגיל.

דני דנון: אולי זה דבר שאתם צריכים לשקול.

אפי צפריר: בטווח הארוך, אולי במשחקים שהם פחות לחוצים, אז אין בעיה.

אפי צפריר: במשחקים שהם אטרקטיביים, אנחנו מוכרים את הכרטיסים שלנו בתחילת העונה את כל ההכנסות למשרדי כרטיסים.

אפי צפריר: בתור מועדון אנחנו לא מתנהלים ולא מנהלים את זה בשוטף במהלך העונה.

אפי צפריר: יש משרד כרטיסים "לאן" או יש משרד כרטיסים "הדרן" שבתחילת העונה עושה אתך חוזה של "גרוסו מודו", הכנסות צפי, הכנסות לאורך כל העונה, וזה עכשיו בידיים שלו.

אפי צפריר: אני סמוך ובטוח וגם רואה דוחות.

אפי צפריר: את ה-20% הוא מדפיס כנוהל.

אפי צפריר: זה חוק.

אפי צפריר: אי אפשר לעבור עליו.

אפי צפריר: אנחנו מדפיסים כרגיל.

אפי צפריר: אבל הבעיה, כמו שכולם פה העלו.

אפי צפריר: יש עניין הספסרים.

אפי צפריר: רעיון מבורך לעשות יציע משפחות.

אפי צפריר: לא ילדים אלא משפחות.

אפי צפריר: בגלל אותן סיבות שהאבא אומר, הילד יהיה שם ואני במקום אחר.

אפי צפריר: יציע משפחות זה דבר מבורך.

אפי צפריר: הבעיה היא שהמתקנים כרגע לא מאפשרים לעשות את זה.

אפי צפריר: כפי שכולכם יודעים עומד להיבנות אצטדיון גדול ומרשים בפתח תקווה, שאולי שם אפשר יהיה לעשות את זה.

אפי צפריר: אני חושב שאם כולם יקבלו את ההמלצה שלכם.

אפי צפריר: ..

דב חנין: מה הבעיה?

דב חנין: כולנו יודעים שבאצטדיוני כדורגל היום ישנם יציעים שלמים שהם ריקים.

דני דנון: לא במשחקים האטרקטיביים.

אפי צפריר: אנחנו צריכים לחלק את הבעיה הזו לשתיים.

אפי צפריר: יש את המשחקים הגדולים.

אפי צפריר: יש שלושה עד ארבעה משחקים כאלה בשנה.

אפי צפריר: ברוב המשחקים אין בעיה.

אפי צפריר: גם אין בעיה בכלל, לא של אליפות ולא של רכישת כרטיסים.

אפי צפריר: הבעיה היא רק במשחקים הגדולים.

אפי צפריר: תבינו, כשאתה בא ל"בלומפילד" עם 20 אלף איש ולחיפה, אין מה לעשות.

אפי צפריר: אנשים רוצים לקנות באלף ש"ח כרטיס ואינם יכולים, כי אין.

אפי צפריר: אם במשחק כזה תגדיר יציע משפחות, וכל יציע הוא בתפוסה של 2,000-1,500 איש, אין את הכמויות האלה.

אפי צפריר: כמו שאיתמר אמר, הם לא באים.

אפי צפריר: אתה לא יכול להגדיר את זה.

אפי צפריר: לא יכול להיות שהאצטדיון כולו מלא, ויציע המשפחות לא יהיה מלא.

אפי צפריר: במשחקים גדולים זה יפגע בקבוצות, ובמשחקים רגילים אין בעיה.

אפי צפריר: אני יכול להגיד לכם שבפתח תקווה אנחנו מוכרים אלף מנויים בשנה בסבסוד עם העירייה, כמובן, ב-50 ש"ח לכל העונה לילד.

אפי צפריר: ילד יכול לראות את הפועל פתח תקווה ב-50 ש"ח כל העונה.

אפי צפריר: אני יודע שיש מקומות כמו בית"ר ירושלים שהאוהדים שלהם קונים את המנוי הזה של הפועל פתח תקווה כדי שיהיה להם את המנוי ב-50 ש"ח לכל העונה.

אפי צפריר: יש אלף כרטיסי ילדים כאלה, וגם הם לא נמכרים כולם.

דני דנון: אני חושב שאפשר להגיע למצב שבהסדר עם "לאן" יהיה ברור למשרד הכרטיסים, שכאשר בא ילד לקנות כרטיס הוא משלם מחיר מסוים בלי קשר לכמות.

אפי צפריר: הם עושים את זה.

דני דנון: אבל בלי קשר לגיל.

דני דנון: ואותו ילד יבוא למגרש, הוא לא ייכנס.

דני דנון: אם הכרטיס יעבור למישהו מבוגר, והילד לא ייכנס.

אפי צפריר: בודאי, זה כבר התפקיד של הסדרנים.

איתמר ציזיק: ההצעה הזאת, היא כמעט בלתי אפשרית.

איתמר ציזיק: יכול להיווצר מצב שבאצטדיון הילדים יהיה 70%-60% ילדים זה לא מצוין בכל היבט.

איתמר ציזיק: לא רק בהיבט של המחיר וההכנסה.

איתמר ציזיק: צריך להיות "באלאנס" מסוים בין קהלים מסוימים, כי הילדים יכולים לקנות בבת אחת את כל הכרטיסים ולא להשאיר לאחרים.

איתמר ציזיק: צריך למצוא באלאנס" מסוים.

איתמר ציזיק: ההצעה הזאת פשוט לא תעבוד גם מהבחינה הכלכלית של הקבוצות.

איתמר ציזיק: זו תהיה פגיעה כלכלית קשה לקבוצות.

דני דנון: אנחנו מדברים על המשחקים הגדולים?

איתמר ציזיק: אתה מקטין את ההכנסה של הקבוצות במשחקים הגדולים ב-50%.

שמעון דוד: אבל אולי דווקא במשחקים הרגילים, אתה מגדיל את ההכנסה?

איתמר ציזיק: במשחקים הרגילים אין בעיה.

איתמר ציזיק: הבעיה היותר חמורה היא שלי.

איתמר ציזיק: אני נוסע לאשדוד והאצטדיון לא מלא.

איתמר ציזיק: שם הילדים שלנו משלמים על כרטיס 100-80 ש"ח.

איתמר ציזיק: אין משחק שאנחנו לא באים עם 2,000-1,500 אוהדים.

איתמר ציזיק: זוהי הבעיה העיקרית.

דני דנון: אני חולק עליך.

דני דנון: מבחינה כלכלית אפשר לבדוק ולהתווכח.

דני דנון: אם ילד מחיפה קונה כרטיס באשדוד הוא צריך לשלם מחיר של ילד.

דני דנון: אם יש מקום במגרש.

דני דנון: ילד שעולה על האוטובוס משלם מחיר ילד.

דני דנון: אין מקום באוטובוס, אף אחד לא עולה לאוטובוס.

דני דנון: לא תכניס ילדים כאשר אין מקום.

דני דנון: איתמר ציזיק: איך תגדיר איזה משחק ואיפה?

דני דנון: כל משחק.

איתמר ציזיק: זה מה שאני מסביר לך.

איתמר ציזיק: יש לנו ויכוח אתי כלכלית, אני יכול לתת מספרים.

דני דנון: תראו שבטווח הארוך, זה יהיה כלכלי.

דני דנון: כי ילד שאתם מגדלים אותו, ילד שבא מגיל שמונה או מגיל תשע ימשיך לבוא.

דני דנון: זה כלכלי לקבוצות.

דני דנון: כיום ברוב המשחקים המספרים הם עלובים מבחינת נוכחות של קהל במגרשים.

דני דנון: אלי אורגד: במכבי חיפה מארגנים הסעות ואני רואה את הילדים שלהם עומדים בצמתים.

דני דנון: לוקחים את הילדים כדי שיגיעו לאצטדיון.

דני דנון: חיפה באמת אירופה.

דני דנון: ואני רואה את זה.

איתמר ציזיק: צריך לבחון את הסוגיה הזאת לא באופן גורף.

איתמר ציזיק: אני פה מדליק נורית אדומה.

איתמר ציזיק: החלטה לא גורפת.

איתמר ציזיק: ההחלטה יכולה לפגוע קשות בקבוצות.

איתמר ציזיק: אבל לממש את ההחלטה אם זה ניתן טכנית.

איתמר ציזיק: שוב פעם, הבעיה היא המתקנים.

איתמר ציזיק: אם ניתן טכנית שבמשחקים לא חשובים יש יציע שאליו ייכנסו ילדים עם כרטיס ילדים, אני בעד.

איתמר ציזיק: אני מסכים אתך.

איתמר ציזיק: לכפות את ההחלטה, לבקר אותה ולממש אותה זו בעיה טכנית לא פשוטה.

דני דנון: תודה.

עמיאל ליבוביץ: אני חבר ועד העמותה של ארגון אוהדי הספורט בישראל.

עמיאל ליבוביץ: הייתי רוצה קודם כל להתייחס לנושא של מחירי הכרטיסים ואופן הפיקוח עליהם.

עמיאל ליבוביץ: העניין שאפי דיבר עליו למעשה זהו בדיוק בסיס הכשל של קבוצות הכדורגל בישראל.

עמיאל ליבוביץ: מה שקורה פה אצל רוב הקבוצות, שהקבוצות עושות מעין סוג של OUTSOURCING, מיקור-חוץ, להכנסות הכרטיסים.

עמיאל ליבוביץ: זאת אומרת, הם בעצמם לא מנהלים את קשרי הקהל שלהם.

עמיאל ליבוביץ: מנכל הפועל פתח תקווה, לצורך העניין, ברגע שהוא מכר את ההכנסות שלו מתחילת העונה, אין לו שום שליטה על הכרטיסים.

עמיאל ליבוביץ: לצורך גילוי נאות, אני אוהד של הפועל פתח תקווה, אפי למעשה המנכל שלי.

עמיאל ליבוביץ: למשל, במשחק נגד בית"ר רצינו לעשות איזה סוג של יזמה.

עמיאל ליבוביץ: היה חרם מנויים בשבועות שקדמו לזה.

עמיאל ליבוביץ: רצינו לחזור למגרשים.

עמיאל ליבוביץ: לקראת בית"ר רצינו להוריד את המחירים.

עמיאל ליבוביץ: משרד הכרטיסים אמרו שהם לא מוכנים.

עמיאל ליבוביץ: זה בדיוק העניין פה, שלאפי למעשה אין שליטה על הכרטיסים.

עמיאל ליבוביץ: בכל מועדון מקובל באירופה, לכל קבוצה יש מעין כרטיס של MEMBERSHIP – מעין חבר מועדון.

עמיאל ליבוביץ: הם מנהלים את הכרטיסים של מועדון הלקוחות.

עמיאל ליבוביץ: הם יודעים מי הילדים בדיוק.

עמיאל ליבוביץ: אם מגיע ילד עם כרטיס, הם יודעים מה הגיל שלו, הם יודעים את הפרטים לגביו.

עמיאל ליבוביץ: כנ"ל גם לגבי כרטיסים של מבוגרים.

עמיאל ליבוביץ: גם אופן הפיקוח הוא הרבה יותר פשוט.

עמיאל ליבוביץ: במקום לשלם את העמלה למשרד הכרטיסים, הם יכולים לנהל בעצמם את קשרי הלקוחות.

עמיאל ליבוביץ: מבחינה לוגיסטית גם זה לא הרבה כסף.

עמיאל ליבוביץ: זה גם הכנסות שבסופו של דבר מושקעות בתוך הקבוצה, וגם גידול דור העתיד שלה בכדורגל.

עמיאל ליבוביץ: בישראל זה לא קורה.

עמיאל ליבוביץ: הקבוצות הן למעשה עמותות, יותר נכון מלכ"רים.

עמיאל ליבוביץ: אין להן שום תמריץ להגביר את ההכנסות מעבר לזה.

עמיאל ליבוביץ: נוח להן מבחינתן בתחילת העונה למכור את הכרטיסים מלכתחילה, ובזה נגמר הסיפור.

עמיאל ליבוביץ: חלק מהעניין פה שאם אנחנו רוצים להגיע למצב של פיקוח, זה לחזור אחורנית, למה למכור את הכרטיסים ל-OUTSOURCING, למה לא לנהל בעצמכם את קשרי הלקוחות שלכם?

אריה אלטר: כסף.

עמיאל ליבוביץ: בסדר כסף, אבל לוגיסטית.

דני דנון: מה שאתה מדבר קיים, למכבי חיפה יש כרטיס כזה.

איתמר ציזיק: כרטיס חכם צ'יף של מועדון, ל- 25,000 איש.

איתמר ציזיק: אנחנו קובעים את מחירי הכרטיסים, אנחנו קובעים כל משחק מה שאנחנו רוצים.

איתמר ציזיק: השיטה הזו מאפשרת לו להיכנס לאינטרנט, לרכוש ולהדפיס את הכרטיס באינטרנט, וכך הוא לא צריך ללכת לקופות.

איתמר ציזיק: עמיאל ליבוביץ: זאת אומרת שזה לא מערך לוגיסטי יותר מדי מסובך.

דני דנון: אני רוצה עוד לשמוע את נציגי הקבוצות ואת הדובר של הפועל בני סכנין כי אתם בפועל נמצאים במגרשים.

דני דנון: בבקשה, דב חנין.

דב חנין: תודה, אדוני היו"ר.

דב חנין: השאלה שאנו עוסקים בה היא שאלה חשובה, ואסור להתייחס אליה רק מהזווית הכלכלית.

דב חנין: אני אתייחס מיד לזווית הכלכלית, אבל אסור שהזווית הכלכלית תהיה הזווית היחידה.

דב חנין: ספורט זה הדבר שאנחנו מעוניינים בו.

דב חנין: אנחנו מעוניינים שאנשים יהיו שותפים בחוויה הזו גם כצופים, ובוודאי גם כמשתתפים.

דב חנין: ואנחנו מעוניינים בחינוך לספורט, ואנחנו מאוד מעוניינים שמשפחות וילדים יגיעו למגרשי כדורגל, כי זה מייצר אווירה אחרת במגרשי הכדורגל.

דב חנין: זה לטובת המקום, לטובת החוויה של הצפייה בכדורגל.

עמיאל ליבוביץ: קבוצות הכדורגל הם גם גופים ציבוריים.

עמיאל ליבוביץ: הרבה מכספי הציבור מושקעים בקבוצות.

דב חנין: ולכן אנחנו לא יכולים להשלים עם המצב שבו, ואני שומע על הדברים היפים שאתם עושים בחיפה, אבל ברוב המקומות בארץ המצב הוא פשוט בלתי אפשרי.

דב חנין: זאת אומרת לילד להשיג כרטיס ילד או נוער זה פשוט מבצע.

דב חנין: אין סיבה להשלים עם המצב הזה.

דב חנין: הצפייה של ילדים או נוער בכדורגל זה לא איזשהו מפגע, שאנחנו רוצים להילחם בו ולהקשות עליו.

דב חנין: אנחנו רוצים להקל על זה ככל האפשר.

דב חנין: ישנם בתוך המערכת מנגנונים כלכליים שאפשר להיעזר בהם.

דב חנין: יש התאחדות לכדורגל, יש את הטוטו, יש מערכת תקצוב של הכדורגל והספורט בישראל.

דב חנין: אנחנו צריכים להכניס לתוך המערכת הזו גם את השיקול של איך מאפשרים לילדים ולנוער באמת להגיע למגרשי הכדורגל ולהיכנס למגרשים האלה בכרטיסי ילדים.

דב חנין: הפתרון חייב להיות פתרון של אי הגבלה של מספר הילדים ובני הנוער שיכולים להיכנס למגרש.

דב חנין: זו חייבת להיות המטרה.

דב חנין: כל עוד יש מקומות במגרש, יכולים להיכנס ילדים ובני נוער או מבוגרים לפי שיטת כל המקדים זוכה.

דב חנין: הגיע קודם מבוגר ולקח את הכרטיסים, אז אין כרטיסים.

דב חנין: אבל אם יש כרטיסים, אי אפשר שמספרם של הילדים ובני הנוער יהיה מוגבל.

דב חנין: אם זה העיקרון, זו המטרה שאליה אנו צריכים להגיע, אנחנו צריכים לפתור את הבעיות שהבעיה הזו מייצרת.

דב חנין: אם יש קשיים כלכליים לקבוצות, אני אגב לא בטוח בזה.

דב חנין: אני חושב שלטווח הארוך גם כלכלית זה נכון.

דב חנין: זה מגדיל את המספר הכללי של הצופים.

דב חנין: זה יוצר אווירה יותר נוחה ויותר נעימה במגרשי הכדורגל.

דב חנין: יכול להיות שבכמה משחקים פופולאריים במיוחד אולי ההכנסות תיפגענה.

דב חנין: עדיין במצטבר לאורך השנה ובוודאי שלטווח הארוך זה מהלך שהוא נכון גם כלכלית.

דב חנין: בואו לא נראה את הדברים רק בטווח הקצר.

דב חנין: זו טעות.

דב חנין: זה לא נכון.

דב חנין: אנחנו רוצים שתחום הכדורגל יהיה תחום נעים יותר, תחום נכון יותר, תחום פופולארי יותר.

דב חנין: בואו נבנה אותו ככזה.

דב חנין: לכן אני מאוד מברך על הדיון הזה, אדוני היו"ר, ואני מציע שמהוועדה הזו תצא יזמה, אם יש צורך, גם בדמות חקיקה להבטיח את זכותם ואת יכולתם של הילדים ובני הנוער להיכנס למגרשי הכדורגל בכרטיסים מוזלים.

אלי אורגד: לא רק ילדים ובני נוער, מה עם נשים?

אלי אורגד: אתה יודע כמה נשים רוצות להגיע למגרש, ואתה מונע את זה מהן רק בגלל שלא נעים שאשתך תשב עם האנשים שם.

אלי אורגד: אם אמרו פה שיש יציע שמיועד לילדים בנתניה, הגיחוך הוא שהיציע הזה תמיד ריק.

אלי אורגד: אין בו אף נפש חיה.

אלי אורגד: הוא היה במשחק ביום שישי, יום שבת, לא היה בו נפש חיה ביציע הזה.

אלי אורגד: זה היציע בדיוק מאחורי השער.

אלי אורגד: דב חנין: הוא בכלל לא נפתח?

אלי אורגד: הוא לא נפתח.

אלי אורגד: אתה יודע כמה ילדים שאת ה-20 ש"ח או 25 ש"ח למשחק אין להם כדי לקנות את הכרטיס הזה עמדו מסביב לאצטדיון והיו "מתים" להיכנס למשחק?

אלי אורגד: אבל אף אחד לא הכניס אותם ליציע הריק.

אלי אורגד: היציע היה ריק לחלוטין.

אלי אורגד: אתה יודע איזה יופי אם היו מכניסים אותם, אם אתה היית מביא אותם למשחק אטרקטיבי, לאחד המשחקים הכי יפים שראיתי, שאני שמח שניצחנו בו, ושהיה באמת משחק יפה.

דני דנון: בבקשה, אריה אלטר, אפשרות אופרטיבית.

אריה אלטר: ברשותכם, אני עם איתמר הרבה שנים.

אריה אלטר: ואני יכול לומר שמכבי חיפה יכולה להיות דוגמה לכדורגל ישראלי.

אריה אלטר: רואים את זה בשטח כבר הרבה שנים.

אריה אלטר: חבל שההתאחדות לכדורגל לא לוקחים ולומדים מזה דברים.

אריה אלטר: אנחנו לפני כמה שנים דברנו, שכאשר אתה מוכר מנויים בתחילת שנה לקבוצת משחקים, על אותו רעיון ועל אותו משקל אתה יכול היום ליצור משהו שההתאחדות תוביל אותו ושיהיו מנויים למשחקי חוץ, ואז הוא יודע שהוא נוסע לשחק במשחקי חוץ, אותו אוהד, ילד או מבוגר, קונה את המנוי למשחקי חוץ.

אריה אלטר: זה ייתן כסף לקבוצות.

אריה אלטר: זה גם ייצור יותר מחויבות וגם לא ייווצר מצב, שבו הקבוצה עושה מה שהיא רוצה.

אריה אלטר: אם קניתי מנוי חוץ למשחקים בנתניה ובתל אביב ובאשדוד, ואז אני מסודר.

אריה אלטר: הילד יושב בבית, ויש לו את הכרטיסים שלו.

אריה אלטר: הילד יודע את המקום שלו.

אריה אלטר: הקבוצה הרוויחה את הכסף.

אריה אלטר: וזה מבחינת כולם WIN- WIN(כולם מרוויחים).

אריה אלטר: רק צריך לקחת את הרעיון הזה צעד אחד קדימה.

דני דנון: תודה.

דני דנון: הנציגים של בני סכנין, בבקשה.

חלאילה מונדר: אני דובר בני סכנין.

חלאילה מונדר: אני מחזק את דבריך ואני מאמין שלא בדיוק הפן הכלכלי הוא שצריך להוביל את העניין של הכדורגל.

חלאילה מונדר: השליחות החברתית והגעת ילדים ומשפחות ובמיוחד נשים למגרשי הכדורגל היא מטרה שאני חושב שהיא נעלית.

חלאילה מונדר: צריך שכל הכלים במתכונת הזאת יכוונו להשגת המטרה הזאת.

חלאילה מונדר: בנוסף לעניין הלוגיסטי, שזה באמת נושא מאוד בעייתי באצטדיוני כדורגל.

חלאילה מונדר: במיוחד אצלנו הדוחק על אף ההשקעה הרבה ועל אף שהוא יפה ומסודר, אבל מבחינת לוגיסטית הוא מצומצם והוא מוגבל מבחינת השערים.

חלאילה מונדר: יש מוגבלות שמקשה על הנגישות והכניסה.

דני דנון: יש לכם כרטיסים לילדים?

חלאילה מונדר: אנחנו מוכרים 800 כרטיסים לילדים, 20% ,לפי המתכונת.

סמיר בדארנה: הייתה הצעה להפחית את המחיר של הכרטיסים, גישה של ההנחה אצלנו.

חלאילה מונדר: נכון, אבל לא לזה אני חותר.

חלאילה מונדר: מה שאני אומר שיש שני צדדים למטרה הזו.

חלאילה מונדר: יש את החלק הלוגיסטי ויש את החלק האנושי.

חלאילה מונדר: ברגע שכל מי שנוכח בתפקיד, אם זה ההנהלה, אם זה מאבטח, אם זה שוטר, יתחיל להפנים ולהתייחס לאורח כלקוח, לחייך, לא לחבק.

חלאילה מונדר: שוטר לא צריך לעבוד עם מקל, עם פנים זועמות.

חלאילה מונדר: וילד שמגיע עם אבא מרגיש שהוא מגיע לא למשחק כדורגל.

חלאילה מונדר: שוטר לא חייב לחייך, אך הוא צריך לעמוד בצורה מנומסת, שמשדרת נימוס וכבוד.

חלאילה מונדר: במיוחד אצלנו בחברה המסורתית.

חלאילה מונדר: תאר לך מצב חריג.

חלאילה מונדר: קורים מצבים חריגים שמחייבים את התערבות המשטרה ומחייבים לפעמים יד קשה.

חלאילה מונדר: דרושה תקיפות וכוח פיסי.

חלאילה מונדר: אך זה מתחיל לגלוש עד כדי כך שהרבה פעמים הורים עם ילדים קבלו מכות.

חלאילה מונדר: מצב כזה שילד רואה את האבא שלו מוכה, זה הורס את הנפש שלו.

חלאילה מונדר: מבחינתי זה מקרה טרגי, שצריך אחר כך טיפול נפשי לילד.

חלאילה מונדר: אני ראיתי במו עיניי דברים כאלה.

חלאילה מונדר: אני לא בא בטענות למשטרה.

חלאילה מונדר: המקרה של הסיפור האחרון שהיה בנצרת וכל המהומה שהייתה.

חלאילה מונדר: לא ייתכן שתוך דקה יש גז מדמיע.

חלאילה מונדר: המשחק נגמר בדקה ה-90, בדקה ה-92 יש גז מדמיע.

חלאילה מונדר: איפה הזמן לבדוק, לאבחן.

חלאילה מונדר: לא ייתכן שגז מדמיע מגיע לגגות של הבתים במרחק של 500-400 מטר מהאצטדיון.

חלאילה מונדר: אז זאת עבירה ויכול להיות שההסתערות צודקת, אבל בכל זאת צריך לבחון את הדברים האלה.

חלאילה מונדר: אין זה מושך ילדים.

חלאילה מונדר: כמה זמן צריך לעבוד על מנת להשכיח את המקרה הזה ולמשוך ילדים אל מגרשי הכדורגל.

חלאילה מונדר: יש לנו יציע שעלה לנו הון תועפות, יציע חדש.

חלאילה מונדר: קבלנו תרומה מדוחה, קאטר, ובנינו יציע חדש, יציע צפוני, יפה, מסודר, נעים.

חלאילה מונדר: הוא מאכלס 3,000 נפש.

חלאילה מונדר: לפעמים מגיעה קבוצה אורחת עם 100 אורחים.

חלאילה מונדר: אז כל היציע מוקצה אך ורק לאורחים.

חלאילה מונדר: אז אולי באופן מיוחד יהיה מקום של דיון בקבלת החלטות עם המשטרה, שיערבו את ההנהלות לבדוק האם יש מקום ליד או באותו יציע לאפשר לאכלס ביציע הזה ילדים ונשים ומשפחות, אבל עם מינימום הוצאות של שיטור.

חלאילה מונדר: אני יודע שאתה מרבה באבטחת שערים, זה מותנה בהוספת שיטור ובהוספת מאבטחים וזה שוב נטל כלכלי על המועדון.

חלאילה מונדר: ובמיוחד שמדובר במועדון צנוע.

דני דנון: אם הייתם מקצים יציע משפחות, ובסיכום ניגע בזה, יכול להיות שזה היה יציע פתוח לכל המשפחות, גם של קבוצה מארחת וגם קבוצה אוהדת.

חלאילה מונדר: אנחנו בעד.

חלאילה מונדר: הייתה לנו ישיבה.

חלאילה מונדר: אנחנו נעשה בכל הדרכים האופטימאליות על מנת שיגיעו אנשים ויגיעו ילדים גם לקבוצות האורחות.

חלאילה מונדר: כיף לנו לראות אורחים מגיעים.

חלאילה מונדר: לא חושבים על הכסף.

חלאילה מונדר: ברגע שאורחים מגיעים מקבוצות אחרות.

חלאילה מונדר: ..

דני דנון: תודה.

דני דנון: אנחנו מוכרחים להתכנס בקצרה.

דני דנון: בבקשה, מה שמך?

תום ינאי: תום.

תום ינאי: אני ממכבי תל אביב.

תום ינאי: דעתי שהבעיה העיקרית שלנו היא הספסרים.

תום ינאי: אנחנו נתקלים בזה כל שבוע.

תום ינאי: מלבד שלושה משחקים שהם באמת אטרקטיביים, אין לנו בעיה במהלך השנה.

תום ינאי: ואם יש שוטר לידי, שאני אומר לו: בוא תראה, ספסר פה לידך מוכר כרטיס, השוטר מסתכל עליי ואומר: אני לא יכול ללכת אליו ולעצור אותו.

אבי דיכטר: מדובר על כרטיסי ילדים?

תום ינאי: כן.

אבי דיכטר: כרטיס הילד וכרטיס הבוגר נראים זהים?

תום ינאי: כן, וזו בעיה נוספת.

אבי דיכטר: איזו בעיה לייצר כרטיס ילד, שייראה שונה בצבעו?

אפי צפריר: בעונה הקודמת, משרד כרטיסים של ההתאחדות לכדורגל היה מדפיס אצלם.

אפי צפריר: הם היו יכולים להדפיס כרטיסים צהובים לילדים , אדומים.

אפי צפריר: .

אפי צפריר: אני בבדיקה בעניין הזה מול "הדרן".

אפי צפריר: מדפיסים את זה דרך המחשב.

אפי צפריר: יש להם איזו שבלונה, שהיא נראית אותו דבר, ורק המלל שונה.

אפי צפריר: זאת אומרת שגם כרטיס כבוד נראה כמו כרטיס הכי גרוע שיש באצטדיון, רק המלל שונה.

אפי צפריר: אני בקשתי מהם, שהם חייבים לפתור את זה.

אבי דיכטר: חייבים להוציא כרטיסים שלא יהיה ספק אם זה כרטיס ילד או מבוגר.

תום ינאי: אתה מצפה מהמשטרה שייגשו, שיבדקו, שיגבירו את האכיפה על הספסרים.

אבי דיכטר: הדיון הזה עוסק בנושא של ילדים ומשפחות.

עמיאל ליבוביץ: אבל אם היית מוציא כרטיס חבר כמו במכבי חיפה, שזה דבר שאנחנו מנסים לעשות הרבה זמן, ואתה צריך בשביל זה מערכת בקרת שערים, שלא קיים בכל האצטדיונים, ולא התייחסתם לזה כל כך, כמו שאיתמר אמר.

עמיאל ליבוביץ: אבל זה משהו מאוד מאוד חשוב.

עמיאל ליבוביץ: לא בכל האצטדיונים החדשים נתנו פלטפורמה להכניס את המערכות האלה.

עמיאל ליבוביץ: הן מערכות מאוד חשובות.

עמיאל ליבוביץ: אנחנו מנסים לעשות את זה בבלומפילד, ויש לנו קצת בעיות עם ההנהלה של האצטדיון, כי הם רוצים להכתיב איזו מערכת להכניס.

עמיאל ליבוביץ: אנחנו הבאנו כמה הצעות, אבל הם רוצים את המערכת המסוימת שלהם.

עמיאל ליבוביץ: במכבי חיפה זה עובד מצוין.

עמיאל ליבוביץ: כך אפשר לאכוף את הנושא של כרטיסי נוער.

עמיאל ליבוביץ: יש נורה אחת.

עמיאל ליבוביץ: אתה יודע איך זה עובד בדיוק.

עמיאל ליבוביץ: אתה קונה E-TICKET.

עמיאל ליבוביץ: כמו שאתה קונה כרטיס טיסה.

עמיאל ליבוביץ: אתה קונה באינטרנט, מגיע ונכנס.

תום ינאי: יש לי שאלה,למה אתם נתלים במתקן?

תום ינאי: ברגע שאני מקבל את הכרטיס ואני מביא תעודה של כרטיס ילד, אז אני לא יכול לקבל כרטיס מבוגר.

תום ינאי: אני אקבל כרטיס ילד.

תום ינאי: עכשיו זה לא משנה אם אני נכנס בשער עם כרטיס ילד או כרטיס מבוגר.

תום ינאי: אני קניתי כרטיס ילד.

עמיאל ליבוביץ: אבל כמו שאמר הנציג של נתניה, השומר בכניסה לא מסתכל על כל אחד.

תום ינאי: יש לי תעודת ילד.

דני דנון: טוב, תודה.

תום ינאי: בשביל ההתאחדות, כדי לעודד את החבר'ה הצעירים להגיע, מה שלדעתי לכולנו מפריע הן שעות המשחק.

תום ינאי: אם בתשע בערב יש משחק איך מצפים מילדים להגיע בתשע בערב למשחק?

אורית רז: אנחנו כפופים לזכויות שידור.

דני דנון: סליחה, מי קובע את זכויות השידור?

אורית רז: השדרן.

אורית רז: אם הוא יודע שבתשע בערב יש לו את אחוזי הצפייה הגבוהים ביותר, לא יעזור לנו שום דבר, המשחק יהיה בתשע בערב.

דני דנון: לא הבנתי את זה.

דני דנון: השדרן קובע מתי יהיה המשחק?

יצחק לארי: גוף השידור.

יצחק לארי: כל המשחקים המרכזיים השנה, הם בשמונה בערב.

יצחק לארי: בניגוד לשנה שעברה, שהתחיל בתשע.

דני דנון: גם בשמונה בערב כשמתחיל משחק, אתה לא מגיע הביתה לפני שתים עשרה בלילה.

אריה אלטר: לגבי מערכות בקרת השערים.

אריה אלטר: לפחות שבאצטדיונים החדשים שעתידים לקום, שיהיה תקן שיוכלו להכניס את המערכות האלה.

אריה אלטר: זה יקל על כולם.

איתמר ציזיק: אני מבקש להגיד שבמשחקי התאחדות הכדורגל, הבעיה הרבה יותר חמורה.

איתמר ציזיק: המשחקים שלנו היו לפני חצי גמר גביע המדינה, ושם הבעיה שם הייתה הרבה יותר חמורה, וכך גם במשחקי נבחרת.

אורית רז: משחקי נבחרת היום, זה בעשרה ש"ח .

איתמר ציזיק: לא במשחקים שלנו.

איתמר ציזיק: חצי גמר וגמר לא בשליטה שלנו, תלוי אלו קבוצות.

איתמר ציזיק: כשיש בעיה להתאחדות למלא את האצטדיון, אתה מקבל בעשרה ש"ח.

תום ינאי: מתי זה הפך לעשרה ש"ח?

אלי אורגד: משחקים של ליגת-העל שאינם מופיעים בטופס הטוטו, ומופיעות בו קבוצות שאף אחד לא יודע מאיפה מביאים אותן?

אלי אורגד: מי מפקח על הטוטו גם במשחקים שאני רוצה ולבוא ולשים על קבוצה שלי בטוטו, והיא לא מופיעה?

אלי אורגד: למה?

אלי אורגד: כי היא משחקת נגד חיפה, וחיפה יותר אטרקטיבית.

דני דנון: זה לא נושא הדיון.

עמיאל ליבוביץ: אני רוצה לציין איזה פרויקט שאנחנו התחלנו אותו אצלנו בהפועל פתח תקווה.

עמיאל ליבוביץ: אנחנו הקמנו עמותת אוהדים, איגוד אוהדי הפועל פתח תקווה.

עמיאל ליבוביץ: התחלנו פעילות יחד עם מרכז חממה, עם מרכז הצעירים בפתח תקווה, במטרה להפוך את חוגי האוהדים ולמסד אותם, למעין סוג של תנועת נוער.

דני דנון: אנחנו חייבים לסכם.

דני דנון: צעיר האוהדים, מאיזה קבוצה אתה?

עומר דוד: הפועל תל אביב.

דני דנון: אז השבוע אתה מרוצה?

עומר דוד: כן.

עומר דוד: קודם כל נראה לי שהשאלה צריכה להיות: למה החליטו שההנחה צריכה להיות לנוער.

עומר דוד: ואם החליטו ויש תשובות למה יש הנחה לנוער, אין סיבה בעולם, כלכלית או אחרת, שנער ישלם מחיר מבוגר, אם מגיעה לו הנחה, זה מוביל לספסרים.

עומר דוד: גם נציג מכבי תל אביב דיבר, שהמשטרה לא יותר מדי מנסה לפעול נגד זה.

עומר דוד: זה גורר אחד את השני, וזה מביא למבוגרים שנכנסים עם כרטיס נוער.

עומר דוד: זה מוביל להרבה דברים שצריך לפתור אותם.

עומר דוד: להגיע לחוק שנער יכול לקנות כרטיס נער, ואז נגרור את כל הספסרים.

עמית דוד: לא התייחסתם גם לנושא, שילד לא מגיע למגרש כי יש רק כרטיס מבוגר.

דני דנון: התייחסנו לזה, וגם בסיכום תהיה התייחסות לזה.

דני דנון: ח"כ דיכטר, בבקשה.

אבי דיכטר: אני מציע לעצמנו, להיזהר מלהיכנס לנישה הכלכלית עמוק מדי, כי בסופו של דבר, אנו יכולים לצאת שכרנו בהפסדנו ולהכניס ילדים, רק לא למשחקים, כי בסוף הדבר גם צריך להשתלם.

אבי דיכטר: זה נכון שיש ספסרים.

אבי דיכטר: אם נלך לפי אותם משחקים, שהם לא רבים, שהם האטרקטיביים, ה"פיקים" מה שנקרא, הבעיה היא באמת להתמקד ב-80% של המשחקים, ששם אין שום סיבה שילדים לא יוכלו להגיע ולראות משחק בצורה נינוחה, בתשלום סביר, ולגדול עם הכדורגל או עם ספורט אחר.

אבי דיכטר: לא חשוב אם אלה ילדים יהודים או ערבים או ילדים יהודים במגרש ערבי או ההיפך.

אבי דיכטר: נושא של משפחות קיים בהרבה מאוד תחומים.

אבי דיכטר: יש פירמה "אילת" בתחום הסרטים, שכדי למנוע מצב בעייתי, יש הקלות למשפחות.

אבי דיכטר: בנושא הזה אתה יכול לקחת את הנישה האינדיקטיבית לעולם הכדורגל.

אבי דיכטר: למצוא אם יש יציע משפחות במקום אחד, ואם יש יציע ילדים ומשפחות שהוא סגור, זו בעיה.

אבי דיכטר: אינני יודע כמה רתמנו לנושא הזה את הגופים הרלוונטים.

אבי דיכטר: אם הרגולטורים, במקרה זה ההתאחדות, היא הגוף שיכול לממשו בסופו של דבר.

אבי דיכטר: הטוטו בהקשר הזה, יכול לקחת את הנושא הזה כפרויקט בחמש שנים הקרובות.

אבי דיכטר: להכריז על זה כפרויקט דגל – לקרב משפחות וילדים לספורט.

אבי דיכטר: הם קרובים, אבל לא נגישים.

אבי דיכטר: נאפשר להם להגיע לאותם מגרשים, שהיום אין להם את היציע הזה, או שהוא קיים ולא נפתח.

אבי דיכטר: ובדיוק כשם שלפני שנתיים-שלוש האלימות בספורט הייתה צעקה וזעקה לא פשוטה, ונעשו לא מעט צעדים בתקופה הזו, ואני שמח שהיום הדברים נראים אחרת, למרות שיש עוד מה לשפר.

אבי דיכטר: אבל אין מה לחשוב במונחים לפתור את הכול ביום אחד.

אבי דיכטר: אבל להתחיל להתקדם בצעדים ממשיים ואמיתיים, אין שום סיבה שזה לא יקרה.

אבי דיכטר: זה כמעט בלתי נסבל, שבמשחקים שההתאחדות לכדורגל אחראית, הנושא הזה של ילדים לא יהיה "טיפ טופ".

אבי דיכטר: זה פשוט לא נראה לי סביר.

אבי דיכטר: ואם ההערות פה מדויקות,לתשומת הלב של ההתאחדות, זה ממש מודד שממנו גוזרים, כי כפי שאפשר לומר פה על מכבי חיפה שהיא מודל חיובי בהיבט הזה של ילדים ומשפחות.

אבי דיכטר: ביוזמות האלה אגב, אני משוכנע איתמר, שאתם תמכרו את היוזמות האלה חינם אין כסף לכל קבוצה שתבוא ותבקש לקחת את זה.

אבי דיכטר: הייתי לוקח את המודל של חיפה, אם הוא כל כך מוצלח במכבי חיפה, הוא יכול להיות מוצלח מאוד במשחקים לאומיים ובמשחקים שההתאחדות אחראית עליהם.

אבי דיכטר: בסופו של דבר, כאשר אתה לחלחל ב"טופ דאון", אתה מגיע לאחרונת הקבוצות, לאו דווקא בליגת העל.

דני דנון: תודה לאבי דיכטר.

אורית רז: אני רוצה להוסיף שההתאחדות מאוד מעודדת הגעתם של ילדים ובני נוער למשחקים.

אורית רז: כל הקבוצות מצורפות להתאחדות.

אורית רז: אנחנו מזמינים אותם למשחקים גם חינם אין כסף.

אורית רז: אנחנו גם מבקשים שיתנו לנו מספר שחקנים או ילדים שמעוניינים להגיע למשחקים.

אורית רז: הילדים האלה מקבלים כרטיסים בחינם.

אורית רז: זה מחכה להם בקופות.

אורית רז: הם מגיעים למשחקים בהזמנה של ההתאחדות.

אבי דיכטר: זו בדיוק ההערה, ה- "תנו לנו הזמנות למכבי חיפה נגד מנצ'סטר יונייטד".

אבי דיכטר: תקבלו הזמנות בנבחרת ישראל או נבחרת אנגליה, הייתי אומר שזה ממש דיאלוג לא סביר.

אבי דיכטר: ההתאחדות היא ההתאחדות לכדורגל בישראל.

אבי דיכטר: מכבי חיפה היא קבוצה פרטית לצורך העניין.

דני דנון: אני רוצה לסכם בנושא המעורבות של הקבוצות.

דני דנון: המעורבות שלנו היא כמו כלפי עסק פרטי.

דני דנון: בסופו של דבר יש אנשים שמחויבים לספורט ולכדורגל ומשקיעים מיליוני ש"ח.

דני דנון: צריך להשקיע יותר במתקנים, בעידוד ספורט כמדינה.

דני דנון: עידוד ספורט מוסיף לתרבות ומוסיף לבריאות של האזרחים.

דני דנון: אבל יש לנו מעורבות.

דני דנון: מה ששמעתם היום קחו לתשומת לבכם.

דני דנון: לדברי דב חנין בעניין החקיקה, אנחנו נראה שלא קורים דברים בנושא מדד הסיכון, נעשה חקיקה שתחייב את הנושא של הכניסה.

דני דנון: אולי זה יפגע בטווח הקצר.

דני דנון: בטווח הארוך יתרגלו לזה.

דני דנון: כמו שמתרגלים בחברות האוטובוסים של אגד ודן, שגם הן חברות פרטיות שמקבלות מהמדינה את עניין ההסעה, גם הם עובדים לפי כלים מסוימים.

דני דנון: אני מגיע לנקודת סיכום ברשותכם.

דני דנון: ראשית, אסור לנו לקבוע שילד שהולך למשחק כדורגל ירגיש שהוא נמצא בשדה קרב ושיש סכנה.

דני דנון: כל ילד שהולך לכדורגל צריך להרגיש כיף ובטחון.

דני דנון: הוועדה לזכויות הילד רואה חשיבות רבה בעידוד הגעת ילדים למגרשים בישראל.

דני דנון: הוועדה קוראת להתאחדות לכדורגל ולמועצה להסדר ההימורים לשנות את נוהלי מכירת הכרטיסים לילדים ולנוער, ולאפשר לילדים ולנוער להגיע למגרשים במחירים סבירים.

דני דנון: הוועדה קוראת לקבוצות לפעול בנושא זה ולהגביר את נושא הפיקוח במגרשים.

דני דנון: הוועדה דורשת מהגופים המממנים את בניית המתקנים, ופה אני פונה בייחוד למועצה להסדר ההימורים, לוודא שבמהלך התכנון ייקחו בחשבון את נושא הפיקוח והבקרה על הכניסה למגרשים.

דני דנון: הוועדה פונה להתאחדות ולמועצה להירתם לתוכנית פיילוט של יציע משפחות באחד המתקנים.

דני דנון: פה אני גם פונה אליכם בעלי הקבוצות, חוץ ממכבי חיפה, אנחנו נשמח להרים את הדגל אתכם – לקחת מתקן אחד ולעשות שם פיילוט אמיתי לגבי יציע משפחות.

דני דנון: הוועדה תקיים סיור באחד מהמשחקים של גביע המדינה.

דני דנון: כיוון שאנחנו לא נבוא בשבת, אנחנו נגיע למגרש בעצמנו ונראה את הכניסה והיציאה.

דני דנון: אנחנו מחויבים לנושא של סביבה יותר בטיחותית ושל עידוד ילדים להגיע למגרשים.

דני דנון: אני רוצה להודות לכל נציגי הקבוצות והנציגים השונים שהגיעו לישיבה.

חלאילה מונדר: ברשותך, בנושא של הכניסות.

חלאילה מונדר: אם לא תהיה קופה נפרדת למשפחות, הכול ישתבש כי כולם נדחפים וכולם נדחסים בקופה אחת, ואז הכול מתבלבל.

דני דנון: תודה רבה.

דני דנון: הישיבה נעולה.