ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 184, 2010-02-15 15:20

אופיר אקוניס: זאת הישיבה האחרונה שלנו היום.

אופיר אקוניס: היו לנו היום שתי ישיבות דרמטיות ומרתקות, האחת בנושא רשות השידור והשנייה בנושא הייבוא המקביל, והגענו לשתי החלטות חשובות.

אתי בנדלר: האם אדוני מתכוון לומר שהנתיבים המהירים זה לא נושא מרתק?

אתי בנדלר: ...

אופיר אקוניס: גם הוא מרתק, אבל לדיון בו לא יוותר זמן רב כי אנו מחויבים על-פי התקנון, ואני גם רוצה להיות במליאה ב-15:55.

אופיר אקוניס: על סדר היום תקנות נתיבים מהירים (אופן החיוב בתשלום אגרה ואכיפת תשלומים), התשס"ט-2009.

אופיר אקוניס: הדיון הקודם בתקנות התקיים ב-9 בדצמבר 2009 ובו אושר סעיף ההגדרות, למעט ההגדרה "אגרת בסיס".

אופיר אקוניס: אולי מנהלת הוועדה תזכיר לי למה הגדרת "אגרת הבסיס" לא אושרה.

לאה ורון: מנהלת הוועדה לא זוכרת למה.

לאה ורון: לעומת זה היא רוצה לומר שמשרד התחבורה המציא נוסח חדש, שמונח עכשיו על שולחן הוועדה.

לאה ורון: השאלה אם תיקנתם את ההגדרה "אגרת הבסיס" על מנת שאפשר יהיה לאשר אותה.

חוה ראובני: כן.

אופיר אקוניס: עו"ד חוה ראובני, את רוצה לרענן את זיכרוננו?

חוה ראובני: בעניין אגרת הבסיס, בנוסח הקודם הסכום לא נקבע.

חוה ראובני: קבענו רק עיקרון, שתהיה אגרת בסיס ושהיא תתפרסם ברשומות ובאתר האינטרנט.

חוה ראובני: על-פי דרישת הוועדה הוספנו את הסכום.

אתי בנדלר: בנוסח הקודם ההגדרה "אגרת בסיס" קבעה: "סכום האגרה המזערי שנקבע בחוזה הזיכיון שבעל הזיכיון זכאי לגבות בשל נסיעה בנתיב מהיר".

אתי בנדלר: סברתי שמאחר והשר צריך לקבוע את הסכומים אז אי אפשר להפנות כאן להסכם, אלא יש לקבוע את זה בתקנות עצמן.

אתי בנדלר: מה גם שעל סכום הבסיס יהיו שינויים, וראוי שהוועדה תדע באיזה סכום מדובר ושהנושא יעוגן בתקנות.

אתי בנדלר: ואכן הם הציעו עכשיו שינוי בהגדרה.

חוה ראובני: הוספנו את הסכום המדויק בתוספת.

חוה ראובני: כעת ההגדרה המוצעת ל"אגרת בסיס" קובעת: "סכום האגרה המזערי שבעל הזיכיון זכאי לגבות בשל נסיעה בנתיב מהיר כמפורט בתוספת הראשונה".

חוה ראובני: בתוספת הראשונה מדובר על הנתיב הספציפי הזה.

חוה ראובני: בנתיבים מהירים אחרים, אם יהיו, יכולים להיקבע סכומי אגרת בסיס אחרים.

חוה ראובני: בנתיב המהיר שמוגדר כאן, סכום אגרת הבסיס הוא 5 שקלים חדשים.

אופיר אקוניס: כלומר, כרגע התקנות מוּחלוֹת רק על הקטע הזה?

אופיר אקוניס: מה המשמעות של ההגדרה שגברת חוה ראובני קראה עכשיו לגבי הנתיב המהיר הספציפי, שמדייקים מאוד בנו"ן-צדי"ק שלו?

אופיר אקוניס: שבעצם רק על הנתיב הזה אנחנו מדברים כעת?

אתי בנדלר: שכרגע התקנות יחולו רק על הנתיב הזה, אכן כך.

חוה ראובני: בכל נתיב מהיר שבו תיגבה האגרה - -

אתי בנדלר: יהיה צורך להביא תיקון לתקנות.

חוה ראובני: - - יהיה צורך ליצור סעיף בתוספת הראשונה.

אתי בנדלר: ולכן כרגע זה חל רק על הנתיב הספציפי הזה.

אופיר אקוניס: ביקשתי גם לגבי האופנועים והנכים להביא הצעה, שתאפשר נסיעתם חינם בנתיב המהיר.

אופיר אקוניס: אתם זוכרים את זה?

אתי בנדלר: זה לא בהגדרה "אגרת בסיס".

אופיר אקוניס: לא משנה.

אופיר אקוניס: אנחנו דנים כעת בתיקונים.

אופיר אקוניס: האם הבאתם הצעה כזאת?

חוה ראובני: שקלנו את זה.

חוה ראובני: לגבי אופנועים, עמדתנו נחרצת מאוד נגד.

אופיר אקוניס: אבל עמדתנו נחרצת מאוד בעד.

חוה ראובני: אסביר.

חוה ראובני: אנחנו כמובן לא רוצים שאופנועים יסעו בשוליים, זה אסור לפי דיני התעבורה וגם מסוכן.

חוה ראובני: כשהם נוסעים בתוך הנתיב, הם תופסים מקום כמו רכב, רק שיש בהם נוסע אחד בלבד.

אופיר אקוניס: באמת, כמה אופנועים ייכנסו כבר לנתיב המהיר?

חוה ראובני: כאשר הם תופסים מקום בנתיב, והם חלק מ-1,600 כלי רכב שיכולים להיות בנתיב, כל אופנוע שנכנס זה רכב אחד פחות.

חוה ראובני: התפיסה היא שרכב עם נוסע אחד צריך לשלם אגרה, לא משנה כמה גלגלים יש לו.

חוה ראובני: מספר הגלגלים לא משפיע על המקום שהוא תופס בנתיב.

כרמל שאמה-הכהן: אבל הוא נוסע בתפוסה מלאה ...

חוה ראובני: זו התפוסה המלאה שלו, אבל זה נוגד את האינטרס הציבורי של מִקְסוּם הנתיב.

חוה ראובני: אנחנו לא מונעים ממנו לנסוע, אבל שישלם אגרה.

אופיר אקוניס: מר ברגמן הציע את ההצעה הזאת, והביא גם דוגמאות מן העולם.

אופיר אקוניס: אני סבור שהדוגמאות האוניברסליות נבונות.

אופיר אקוניס: למה מה שחל במדריד או בלוס-אנג'לס לא טוב בישראל?

אופיר אקוניס: ואגב, לגבי נכים היינו הך.

אופיר אקוניס: דיברנו על אופנועים ורכבים של נכים.

חוה ראובני: בכביש שיש בו שני נתיבי אגרה, נתיבים מהירים, הבעיה פחותה, אבל כאן מדובר על נתיב אחד, שאין בו אפשרות עקיפה, אין היתר עקיפה, אסור יהיה לעקוף בנתיב הזה.

חוה ראובני: אתה מציע לתת לכלי רכב שבו יש נוסע אחד לנסוע חינם.

חוה ראובני: הוא פוגע באינטרס של הנתיב, שבו אומרים שרכב פרטי שיש בו נוסע אחד ישלם אגרה.

חוה ראובני: לא מנענו ממנו לנסוע.

חוה ראובני: לא אוסרים על האופנועים לשלם.

אופיר אקוניס: היכן צריך לבוא לידי ביטוי עניין האופנועים ורכבים של אנשים נכים?

חוה ראובני: ברשימת הפטורים, בתקנה 18.

אופיר אקוניס: נגיע לזה, אך לא היום.

אופיר אקוניס: אני מבקש.

אופיר אקוניס: את רוצה שאדבר עם שר התחבורה ועם שר האוצר שיקבעו מדיניות?

אופיר אקוניס: הם יקבעו, אין בעיה, וגם אם יקבעו את מדיניותם, בסופו של דבר אנחנו מצביעים כאן בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו יכולים להגיש הצעה אחרת.

אתי בנדלר: אפשר לעשות זאת.

אתי בנדלר: הפרוצדורה לגבי תקנות, בניגוד לחוק ראשי, שהוועדה מאשרת את התקנות בשינויים עליהם החליטה.

אתי בנדלר: אם לא יתקבלו אותם שינויים, אז הוועדה לא מאשרת את התקנות.

אתי בנדלר: זאת המשמעות.

אופיר אקוניס: אני מעדיף שזה יהיה בתיאום עם הממשלה מכיוון שאנחנו חלק מן הקואליציה, אנחנו לא לעומתיים.

אופיר אקוניס: אמשיך את ההידברות ונגיע למסקנה, ומר זוכמן יסיק אף הוא את מסקנתו ויודיע לנו את מסקנתם של השרים.

לאה ורון: עד הדיון הבא, שיבדקו נציגי משרד התחבורה עם הנהלת המשרד, האם המשרד נוטה להיענות לבקשת חברי הוועדה.

אופיר אקוניס: נדבר עם השרים.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר השרים מחליטים, כפי שכבר אמרנו רבות כאן בוועדה.

אופיר אקוניס: הם צריכים לקבל החלטה.

אודי אדירי: במהות שלו, הנתיב המהיר הזה הוא שני דברים: הוא נתיב תחבורה ציבורית, והוא מכירת עודף קיבולת בכסף לרכבים פרטיים.

אודי אדירי: החלק הראשון שבו הוא החלק שממנו לדעתי נובעים הפטורים מתשלום.

אודי אדירי: לעניין הזה הוא נתיב תחבורה ציבורית, ובנתיב תחבורה ציבורית יש מדיניות לא חדשה, והיא לא חדשה לנתיב המהיר, שקובעת אילו סוגים של כלי רכב פטורים מתשלום בנתיב תחבורה ציבורית.

אודי אדירי: אגב, יש כאן התייחסות מסוימת גם לנכים, שאנחנו מכירים אותם כבר מנתיבי תחבורה ציבורית; יש התייחסות לרכבים מרובי קיבולת; יש התייחסות למוניות.

אודי אדירי: יש שורה של כלי רכב שעד היום המדיניות היתה שהם רשאים לנסוע בנתיב תחבורה ציבורית.

אודי אדירי: לעניין הזה אנחנו לא רואים באופנועים כלי שיש איזו סיבה לתת לו את מידת העדיפות, מן הטעם של תפיסת המקום, מן הטעם של אפליה לעומת כלי הרכב הפרטיים, העדפה שאיננה ברורה בהקשר הזה.

אודי אדירי: לגבי מי שחייב בתשלום, זה האלמנט השני של הנתיב המהיר, אנחנו לא רואים מקום להפלות את רוכבי האופנוע מכל ציבור אחר.

אודי אדירי: זה הטעם שאנחנו מתנגדים להכללה שלהם בין מקבלי הפטורים, למי שרשאים לנסוע בחינם בנתיב המהיר.

אודי אדירי: לאופנועים יש יתרונות רבים שמאפשרים להם תנועה מהירה, והם נהנים מהם.

כרמל שאמה-הכהן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, אמנם התקנות עוסקות בנושאים אחרים, אבל לעצם העניין, אנחנו יודעים שהנתיב הזה בכלל תקוע.

כרמל שאמה-הכהן: ועדת הכלכלה אחראית, בין היתר, על נושא התחבורה גם בהקשר שהנתיב סוף-סוף יהיה ישים.

כרמל שאמה-הכהן: בעצם אזרחי ישראל עדיין לא זוכים לנסוע בו, ולא נראה מתי כן יזכו לנסוע בו.

כרמל שאמה-הכהן: הייתי רוצה לשמוע בקצרה מה מונע את הפתרון לגבי 600 המטרים האחרונים בנתיב המהיר וכמה זמן צריך לחכות לפתרון.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לשמוע עוד נתון.

כרמל שאמה-הכהן: אם היום יחזרו לעבודה, אם היום יהיה לכם כבר פתרון, כמה זמן ייקח עד שזה יושלם?

כרמל שאמה-הכהן: מה קורה כאן?

כרמל שאמה-הכהן: יש כאן כשל מתמשך וסדרתי, אם ברכבת הקלה בירושלים, אם ברכבת הקלה בתל-אביב שבכלל עוד לא יוצאת לדרך, ובנתיב המהיר.

כרמל שאמה-הכהן: אולי יש כאן איזה דבר שחוזר על עצמו ומעכב דברים.

אבי דור: אתחיל מן הסוף.

אבי דור: הפרויקט יסתיים לאחר שהם יחזרו לעבודה, בהנחה שהם חוזרים היום, בסוף חודש ספטמבר.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, בעוד 7 חודשים.

אבי גונן: הוא אמור היה להסתיים בחודש אפריל.

אופיר אקוניס: כמה זמן הוא היה תקוע?

אבי דור: הוא תקוע כ-3 חודשים.

כרמל שאמה-הכהן: כלומר, נותרו עוד 7 חודשי עבודה מרגע שיחזרו לעבוד.

כרמל שאמה-הכהן: ומה עם 600 המטרים?

אבי דור: לגבי 600 המטרים האחרונים יש מחלוקת מסחרית בינינו ובין הזכיין, שנמצאת בבוררות ולכן רצוי שלא נדבר על כך.

יצחק זוכמן: מעבר לזה, מטפלים גם בהסדרת 600 המטרים הללו.

יצחק זוכמן: אנחנו מגישים בקשה לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה ומקווים שזה יסתדר.

יצחק זוכמן: בעניינים כאלה למדתי לא להציג לוחות זמנים.

אודי אדירי: צריך להבחין בין הפתרון המהותי ובין ההתחשבנות בגינו.

אודי אדירי: באשר לפתרון המהותי, התוכנית הופקדה בוועדה ואנחנו מקווים שהטיפול יושלם.

אודי אדירי: באשר לפתרון הכספי, הדברים נמצאים במשא ומתן עם הזכיין.

אופיר אקוניס: הבנתי.

אופיר אקוניס: נדמה לי שיש בוררות עם "שפיר".

אופיר אקוניס: מר זוכמן, נדמה לי שבסופו של דבר הפרויקט היחיד שמגיע לכלל מימוש הוא הפרויקט במנהרות הכרמל שנבנה על-ידי חברה סינית, שאף מקדימים את הפתיחה שלו.

אופיר אקוניס: אז אולי תסיקו מסקנות.

אבי דור: עובדתית, זה לא נכון.

אבי דור: יש לנו שלושה מתקני התפלה שכבר עובדים, יש לנו את כביש 6, יש לנו את הקטע הצפוני של כביש 6, יש לנו את כביש 431 – כביש רוחב עצום שלא נבנה דומה לו בממדים כאלה במדינת ישראל.

אבי דור: הוא מוקם בזמן ועומד פחות או יותר בתקציב שנקבע.

אבי דור: למרות כל הכותרות על תביעות, בסופו של דבר אנחנו עומדים פחות או יותר במסגרת התקציב.

אבי דור: יש לנו את הרכבת הקלה בירושלים ויש את מנהרות הכרמל.

אבי דור: הרכבת הקלה בירושלים – הפרויקט נמצא בשלבי סיום עבודות ההנדסה האזרחית.

אבי דור: אני מקווה ומאמין שלקראת סוף חודש פברואר יתחילו לעלות קרונות על המסילה.

אופיר אקוניס: אני מזכיר לך שחוקקנו כאן במהירות רבה חקיקה ותקנה לפיילוט שהיה אמור לעלות בחודש נובמבר 2009.

אבי דור: בסוף חודש פברואר אמורים לצאת קרונות למסילה.

אבי דור: זה פרויקט לא פשוט בתוך עיר, ושיטת הביצוע לא משנה.

אבי דור: לא פשוט להקים פרויקט כזה.

אבי דור: באשר לתקופה שאנו חיים בה, כולנו מכירים, אנחנו לא חיים בוואקום, והיו קשיים, שאנו מתמודדים איתם גם היום.

אבי דור: באשר לפרויקטים האחרים – אכן לכל פרויקט יש את הקשיים שלו.

אבי דור: פרויקטי תשתית לא נבנים ב"בום וגמרנו".

אבי דור: יש קשיים, מתגלים קשיים לאורך תקופת העבודות וצריך להתמודד איתם.

אבי דור: אנחנו עושים כמיטב יכולתנו ונמשיך לקדם את הפרויקטים.

אבי דור: בסך הכול יש לנו רשימה מפוארת למדי של פרויקטים לא פשוטים שמבוצעים.

אופיר אקוניס: אני שמח על העדכון לגבי הרכבת הקלה בירושלים, באמת שמח.

אופיר אקוניס: זאת בשורה טובה.

אופיר אקוניס: כמובן שהיא בעיכוב עצום, אבל זה עדיף מאשר שתגיד לי שהיא תפעל רק אחרי פסח.

אופיר אקוניס: עדיף שהיא תתחיל לפעול בפורים.

אופיר אקוניס: אנחנו מתקרבים לחגים.

אופיר אקוניס: תן לתושבי ירושלים לחגוג.

אופיר אקוניס: או שנערוך משתה פורים, או סעודת פורים, או שנקרא את ההגדה של פסח, אבל נעשה משהו.

אופיר אקוניס: זאת בשורה שאני שמח לשמוע.

אופיר אקוניס: אני מבקש ממך לא להגיע לכאן בתחילת חודש מרס ולהגיד שחל עוד עיכוב.

אבי דור: במה שתלוי בנו אנחנו עושים את המקסימום לעמוד בלוח הזמנים.

אבי דור: אני מקווה שלא יהיו תקלות, אך אם יהיו תקלות, אתקשר ואגיד לך.

אופיר אקוניס: זה לא עניין אישי שלי, האמן לי.

אופיר אקוניס: אני אפילו לא ירושלמי.

אופיר אקוניס: אני סובל מזה רק באיזה רדיוס מסוים כאשר אני נע בעיר הזאת, אבל 600,000 תושבי ירושלים מחכים לזה בקוצר-רוח.

אופיר אקוניס: בסופו של דבר זה נוגע ל-600,000 ישראלים שחיים כאן ולכל מי שבא לכאן.

אתי בנדלר: ובתוכם הירושלמים הגאים.

אבי דור: באשר לתקנות על הנתיב המהיר והאופנועים, אני מציע שנחזור למשרדים שלנו, ובינתיים נתקדם.

אופיר אקוניס: אתה צודק במאה אחוז.

אופיר אקוניס: זה באמת די רחוק עדיין.

אופיר אקוניס: בוודאי לא נעסוק בכך היום.

אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר, לתוספת הראשונה נגיע כמובן בסוף התקנות, אבל כפי שאמרנו, היא מציינת בעצם את הנתיב הספציפי שעליו מדובר בכניסה לתל-אביב.

אתי בנדלר: כאן כתוב שזה עד למחלף קיבוץ גלויות, שאינני יודעת אם כולל את הקטע שבמחלוקת או לא.

יצחק זוכמן: הוא כולל את הקטע שבמחלוקת.

לאה ורון: צריך לאשר את הנוסח של הגדרת "אגרת בסיס" מתוך סעיף ההגדרות, ואז ניתן יהיה לאשר את סעיף ההגדרות כולו ולעבור לסעיפים הבאים.

אתי בנדלר: סעיף ההגדרות כולו, למעט הגדרת "אגרת בסיס", אושר.

אתי בנדלר: צריך לאשר רק את הגדרת "אגרת בסיס".

אופיר אקוניס: בתקנה 1, ההגדרה "אגרת בסיס", כפי שהוקראה על-ידי עו"ד ראובני, נתקבלה.

חוה ראובני: פרק ב': חיובים, הודעות על חיובים וגבייתם

סימן א': תקנה 2 – תשלום חיובים

סימן א': תקנה 3 – סכומי האגרה (א) בעד נסיעה בנתיב מהיר ישלם חייב את אגרת הבסיס או אגרה גבוהה ממנה שקבע בעל הזיכיון לפי סוג הרכב או מספר הנוסעים בו, גודש התנועה, מרחק הנסיעה, היום או השעה של הנסיעה בנתיב המהיר, הכל כפי שנקבע בחוזה הזיכיון או כפי שאישרה הרשות הממונה.

סימן א': (ב) בנתיב מהיר שבו האגרה שנקבעה בחוזה הזיכיון או שאישרה הרשות הממונה משתנה לפי גודש התנועה, ישנה בעל הזיכיון את האגרה לפי מהירות הנסיעה בו, מספר כלי הרכב שבו, משך ההמתנה ביציאה ממנו או בכניסה אליו, וזאת בפרקי זמן ובהפרשי סכומים, הכל כפי שנקבע בחוזה הזיכיון או שהרשות הממונה אישרה.

סימן א': ג) בנתיב מהיר כאמור בתקנת משנה (ב), יוצב שלט בסמוך לכל כניסה, ובו יפורט סכום האגרה בעד הנסיעה בנתיב המהיר שהוא בתוקף באותה העת; בעל הרכב יחויב בעד נסיעה בנתיב המהיר בסכום שפורט בשלט בעת שחלף על פניו, אף אם סכום האגרה השתנה לאחר מכן.

סימן א': (ד) בעל הזיכיון יפרסם בהודעה ברשומות ובאתר האינטרנט שלו את סכום אגרת הבסיס ואת הכללים שלפיהם תשתנה האגרה; נקבעה אגרה המשתנה על פי גודש התנועה, יפרסם גם את פרק הזמן המזערי שצריך שיחלוף עד לשינוי האגרה החלה והסכום שהיא תשתנה בו בכל מועד שינוי.

סימן א': "

אופיר אקוניס: אני מבקש שתסבירי בקצרה את התקנות, ואחר-כך נשמע הערות ממי שירצה להעיר.

חוה ראובני: קודם כול, צריך להבין שמדובר על תקנות גנריות, שאמורות לחול על נתיבים מהירים שונים, ולכן הן כוללות כמה אפשרויות.

חוה ראובני: הכלל הוא, שבנתיב מהיר אפשר שתהיה אגרת בסיס או אגרה משתנה, כלומר האגרה לא קבועה.

חוה ראובני: תקנת משנה (א) עוסקת בשינויים שונים אפשריים, מנגנונים שונים לשינויים באגרה, בשל עילות שונות.

חוה ראובני: הזיכיונות לנתיבים מהירים שונים יכולים לקבוע הסדרים שונים בעילות שונות.

חוה ראובני: יתכן שהאגרה משתנה לפי מספר הנוסעים, או לפי הגודש, או לפי מרחק הנסיעה.

חוה ראובני: יש מודלים שונים שמפורטים בתקנת משנה (א).

חוה ראובני: תקנת משנה (ב) עוסקת באופן ספציפי בנתיב המהיר שבו אנו עוסקים, כאשר מדובר על אגרה דינמית לפי גודש תנועה.

חוה ראובני: כאן קובעים את הפרמטרים שלפיהם יימדד הגודש הזה: מהירות הנסיעה, מספר כלי הרכב, משך ההמתנה בכניסה וביציאה, כאשר מדובר על מדרגות קבועות.

חוה ראובני: יש אגרת בסיס, ויש מדרגות שמוגדרות מראש – כמה זמן צריך לחלוף לפני שבעל הזיכיון יגיד: אני רואה את המצב, צריך שינוי.

חוה ראובני: בכל נקודת זמן שבה הוא משנה, נקבע בכמה תהיה המדרגה, למעלה או למטה, לפי המצב.

חוה ראובני: תקנת משנה (ג) באה בעקבות הערות שנשמעו בוועדה, גם בישיבה הקודמת וגם בכנסת הקודמת.

אופיר אקוניס: ועדיין לא כתוב כאן המרחק.

אופיר אקוניס: דיברנו על מרחק של 1.25 קילומטרים, אם אינני טועה.

חוה ראובני: בזיכיון הספציפי הזה, בחוזה כתוב מרחק מסוים.

חוה ראובני: אולם כאן מדובר על תקנות גנריות.

חוה ראובני: אם תהיה אגרה דינמית במקום אחר, למשל בכניסה לירושלים, אינני יודעת אם שם המרחק יהיה 1.25 קילומטרים.

חוה ראובני: לכן אנחנו אומרים במפורש שהשלט יוצב בסמוך לכל כניסה, והאגרה הקובעת היא הסכום שנכתב על פני השלט.

אופיר אקוניס: ביקשנו להיות ספציפיים יותר.

חוה ראובני: האגרה הקובעת היא על-פי מה שמופיע בשלט, שזה נקודת ההחלטה שבה האדם יודע, וגם אם עבר זמן עד שהגיע לשם, כי יש למשל פקק תנועה בין השלט לכניסה לנתיב ובינתיים סכום האגרה השתנה, השינוי הזה לא יחול עליו כבר.

חוה ראובני: תקנת משנה (ד) עוסקת בפרסום ברבים של כל מרכיבי השקלול הזה.

אופיר אקוניס: בתקנה 2, אנו רוצים לעסוק בנתיב המהיר לתל-אביב.

אופיר אקוניס: נכון?

אופיר אקוניס: זה הדבר שעומד כרגע לנגד עינינו, ולא דברים אחרים.

אופיר אקוניס: לכן, אולי כדאי להוסיף את המילים "המנוי בתוספת הראשונה".

אתי בנדלר: בתקנה 2, אחרי המילים "נסע רכב בנתיב מהיר", יבוא "המנוי בתוספת הראשונה".

אופיר אקוניס: נוסיף את זה, כדי להיות ספציפיים מאוד באשר לנתיב המהיר בכניסה לתל-אביב ולא לקבוע את זה כדבר כללי יותר.

אופיר אקוניס: זה ברור?

אופיר אקוניס: המובן מאליו, מוטב שייאמר.

אופיר אקוניס: תקנה 2 נתקבלה.

אופיר אקוניס: בואו נסיים עם זה.

אופיר אקוניס: אחר-כך אתה רוצה להביא את הנתיב המהיר לירושלים?

אופיר אקוניס: אני בכלל לא מכיר את המסלול הזה.

אודי אדירי: השאלה אם נכתוב את זה עכשיו לגבי כל אחד בנפרד.

אתי בנדלר: לא צריך, כי כל החיובים אחר-כך הם לפי תקנה 2.

אתי בנדלר: בתקנה 2 נקבע: "ישלם החייב את החיובים לבעל זיכיון על-פי החוק, תקנות אלה וההסכם, לפי העניין".

אתי בנדלר: כלומר, אם נחיל את תקנה 2 רק על נתיב המנוי בתוספת הראשונה, וכרגע זה נתיב הכניסה לתל-אביב, הרי שכל החיובים לפי כל התקנות האחרות יחולו רק בהתאם לתקנה 2, אז לא צריך לומר את זה שוב בתקנות אחרות.

חוה ראובני: למעשה כל נתיב מהיר נוסף שיבוא, צריך יהיה להוסיף אותו לתוספת הראשונה.

אופיר אקוניס: אז תבואו לכאן.

אבי דור: אם בעתיד יהיה נתיב מהיר אחר, תידרש רק הכרזה ואז התקנות הללו יחולו?

אתי בנדלר: לא הכרזה.

אתי בנדלר: יצטרכו לבוא לוועדה ולבקש אישורה לתיקון התקנות.

חוה ראובני: במילא גם אין לנו הסדרים, כי למשל סכומי פיצוי והחזר הוצאות או אגרת בסיס וכולי יש לנו רק לגבי הנתיב הספציפי הזה.

חוה ראובני: במילא זה דבר שיצטרך להיות נידון בוועדה.

אופיר אקוניס: בואו נברך על המוגמר הזה ואחר-כך נתחיל לברך על התחלות חדשות.

יערה למברגר: להבנתי, יצטרכו לתקן את התוספת הראשונה ולא את גוף התקנות, כי גוף התקנות מדבר על התוספת הראשונה, וצריך רק להוסיף לתוספת.

אתי בנדלר: נכון.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: לכן התוספת שהציעה היועצת המשפטית, ואני קיבלתי וגם הצבעתי עליה.

אופיר אקוניס: אז היא מקובלת על כולם.

אופיר אקוניס: יפה מאוד.

לאה ורון: בתקנה 3, רציתי לשאול, איך יידע מי שמגיע לשלט מה סכום האגרה שעליו לשלם, אם בתקנת משנה (ב) כתוב שהיא משתנה לפי גודש התנועה?

חוה ראובני: כי בשלט יהיה כתוב במפורש הסכום.

חוה ראובני: יופיע מספר: "ברגע זה גובה האגרה הוא 22 שקלים".

לאה ורון: זה נכון לגבי כל הנסיעה בקטע הנתיב הזה, גם אם פתאום אותו קטע הפך לגדוש יותר?

חוה ראובני: כן.

חוה ראובני: זה כתוב במפורש בתקנת משנה (ג): "בעל הרכב יחויב בעד נסיעה בנתיב המהיר בסכום שפורט בשלט בעת שחלף על פניו, אף אם סכום האגרה השתנה לאחר מכן".

אופיר אקוניס: תקנה 3 נתקבלה.

סימן ב': תקנה 4 – המצאת חשבונות "(א) בעל זיכיון ימציא חשבון לפי תקנה זו – (1) לחייב שהוא מנוי – לגבי כל תקופת חיוב, בסמוך לאחר סיומה; (2) לחייב שאינו מנוי – בסמוך לאחר יום החיוב.

סימן ב': " כאן מדובר במועדים.

סימן ב': חייב שהוא מנוי, בעיקרון זאת דרך המלך, וכך אמור להיות.

סימן ב': על-פי החוק אין נסיעה בלי להיות מנוי או רשום.

סימן ב': מי שאינו מנוי, מלכתחילה הוא מפר, ואז יש לו חובה של אגרה וגם פיצוי והחזר הוצאות על עצם הנסיעה.

אתי בנדלר: לא תהיה אפשרות לשלם בכניסה לכביש האגרה?

חוה ראובני: כן, תהיה אפשרות לשלם.

אתי בנדלר: איך זה בא לידי ביטוי כאן?

חוה ראובני: אדם כזה למעשה לא צריך לקבל חשבון, וגם אין לו חיוב.

חוה ראובני: הוא לא חייב, כי הוא משלם בכניסה.

אתי בנדלר: כתוב כאן: "בעל זיכיון ימציא חשבון".

חוה ראובני: "ימציא חשבון לחייב".

חוה ראובני: אם אדם שילם את האגרה, אז הוא לא חייב כלום ולא צריך להמציא לו חשבון, אלא אם כן הוא יעשה במהלך הנסיעה איזה מעשה שהוא הפרה, שיוצר חיוב.

חוה ראובני: "(ב) היו למנוי אחד כמה אמצעי זיהוי, ימציא לו בעל הזיכיון חשבון נפרד לגבי כל אמצעי זיהוי, זולת אם אישרה הרשות הממונה אחרת.

חוה ראובני: " "אמצעי זיהוי" מוגדר בחוק: "אמצעי המיועד לשמש לזיהוי המנוי לצורך חיובו בתשלום אגרה וחיובים אחרים לפי הוראות חוק זה, שאושר על-ידי הרשות הממונה לפי הוראות סעיף 2ד(ג)(2) לחוק".

לאה ורון: למה הרשות הממונה צריכה לאשר את זה?

חוה ראובני: נקודת המוצא היא שלכל רכב יש אמצעי זיהוי משלו, ולכן כל רכב מקבל חשבון נפרד.

חוה ראובני: ייתכן מקרה שבעל צי רכב רוצה לקבל חשבון מרוכז, ובאישור הרשות הממונה זה אפשרי, אבל מלכתחילה, אם לא נקבע אחרת, המצאת החשבונות היא בנפרד לכל אמצעי זיהוי.

לאה ורון: אולי "לבקש המנוי".

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: "זולת אם אישרה הרשות הממונה אחרת, ובהתאם לבקשת מנוי".

חוה ראובני: "(ג) בחשבון יפורטו כל אלה: (1) שם החייב, מספר זהותו, מענו, מספר הרישוי של הרכב או מספרו של אמצעי הזיהוי, לפי הענין; (2) תקופה או תקופות החיוב בחשבון; (3) תאריך עריכת החשבון; (4) פירוט הנסיעות, מועדיהן והאגרה הנדרשת בשל כל נסיעה; (5) הנתיב המהיר שבוצעה בו כל אחת מהנסיעות; (6) פירוט האירועים שנדרש בשלהם פיצוי והחזר הוצאות, מועדיהם והסכום הנדרש בשל כל אחד מהם; (7) פירוט הפרשים, ככל שקיימים; (8) סכום החיוב הכולל לתשלום; (9) מועד התשלום, לפי תקנה 8; (10) התראה כי לחיוב שלא ישולם במועדו ייווספו פיצוי והחזר הוצאות.

חוה ראובני: "

לאה ורון: מה זה "החזר הוצאות"?

אתי בנדלר: זה הרבה דברים.

אתי בנדלר: זה מפורט בתקנה 12, שנגיע אליה בהמשך.

אתי בנדלר: "החזר הוצאות" זה הכול בהתאם למה שמופיע אחר-כך בתוספת, ואז הוועדה תצטרך לדון על הסכומים ועל העילות, על מה גובים.

חוה ראובני: כאן מדובר על הפרטים שצריכים להופיע בחשבון.

לאה ורון: עשינו דרך ארוכה מאז כביש חוצה ישראל.

חוה ראובני: אנחנו רוצים כאן את כל הפירוט.

חוה ראובני: אנחנו דורשים בהחלט פרטים, שאדם יוכל לבדוק את החשבון ולדעת בגין מה הוא נדרש לשלם.

חוה ראובני: "(ד) בנוסף על האמור בתקנת משנה (ג), תפורט בחשבון שימציא בעל הזיכיון למנוי המשלם באמצעות פיקדון, גם יתרת הזכות בפיקדון נכון ליום החיוב, ובמידת הצורך – הודעה על כך שהסכום שנותר בפיקדון פחת מן הסכום המזערי שנקבע בהסכם, או כי החיוב נוכה בדרך אחרת שנקבעה בהסכם, לפי הענין.

חוה ראובני: " החוק מאפשר למנוי לבחור את שיטת התשלום, על-ידי שהוא מפקיד בידי בעל הזיכיון סכום מראש וכל הזמן יורידו ממנו.

חוה ראובני: מחייבים את בעל הזיכיון להודיע כל הזמן מה יתרת הזכות שם.

חוה ראובני: "(ה) השמיט בעל הזיכיון מחשבון חיוב שנוצר במהלך תקופת החיוב שהחשבון מתייחס אליה, רשאי הוא לכלול את החיוב האמור בחשבון מאוחר יותר שישלח לחייב, ובלבד שלא יחוייב החייב בתשלום הפרשים בגין התקופה שבין יום החיוב המקורי לגבי אותו חיוב ובין מועד התשלום של החשבון שבו נכלל.

חוה ראובני: " נסיעה שנגבית בחשבון מאוחר יותר, ההפרשים בשל הזמן שחלף הם על חשבון בעל הזיכיון.

אופיר אקוניס: למישהו יש הערות?

יערה למברגר: רק על טעות דפוס בתקנה 4(א)(2).

יערה למברגר: כתוב "שאינוי" וצריך להיות "שאינו".

יערה למברגר: יש שם יו"ד מיותרת.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: תקנה 4 נתקבלה.

חוה ראובני: תקנה 5 – דרך המצאת חשבון (א) חשבון יומצא לחייב – (1) אם הוא כולל חיובים בשל נסיעות בלבד – בדואר רגיל או בדרך אחרת שנקבעה בהסכם; (2) אם הוא כולל חיוב בשל פיצוי והחזר הוצאות – בדואר רשום.

חוה ראובני: (ב) חשבון שנשלח בדואר לפי מען כאמור בתקנה 6 ושולמו בעדו דמי הדואר, רואים כאילו הגיע לתעודתו בתום ארבעה עשר ימים ממשלוחו, זולת אם הוכיח החייב שלא קיבל את ההודעה מסיבות שאינן תלויות בו.

חוה ראובני: (ג) חשבון יכול שיומצא גם בדרך שלא כאמור בתקנת משנה (א), ויראו אותו כחשבון שהומצא כדין אם הוכיח בעל הזיכיון את המצאתו, וכאילו הגיע לתעודתו בתום שבעה ימים ממשלוחו, אלא אם כן הוכיח בעל הזיכיון את מועד ההמצאה.

חוה ראובני: " הכלל הוא דואר רגיל או דרך הסכמית.

חוה ראובני: יכול אדם לסכם עם בעל הזיכיון לקבל את החשבונות בדרך אחרת, וזה לגבי חיובים רגילים.

חוה ראובני: פיצוי והחזר הוצאות – לעולם בדואר רשום.

חוה ראובני: אנו קובעים כאן חזקת מסירה אם הכתובת נכונה, אלא אם כן החייב מוכיח שלא קיבל, ונותנים לזכיין זכות להוכיח את המשלוח ואת ההמצאה, אם יש לו אפשרות להוכיח את זה בדרכים אחרות, אם הוא עשה שימוש בשליחים, או יש לו ידיעה ספציפית, או אפילו אם האדם התקשר וסיפר "קיבלתי ויש לי מה להגיד על זה".

חוה ראובני: אם הוא יכול להוכיח את הדברים הללו, אנחנו מכירים בזה כהמצאה.

אופיר אקוניס: הערות?

אופיר אקוניס: אין הערות.

אופיר אקוניס: תקנה 5 נתקבלה.

חוה ראובני: תקנה 6 – המעון להמצאת חשבון "המען להמצאת חשבון לחייב הוא אחד מאלה, לפי הענין: (1) למנוי – המען שמסר בהסכם; (2) לחייב שאיננו מנוי – מענו הרשום לפי חוק עדכון כתובת, התשס"ה-2005 (להלן – חוק עדכון כתובת) במועד יצירת החיוב האחרון מבין החיובים הכלולים בחשבון.

חוה ראובני: " אם יש מען הסכמי, הוא גובר, ואם אין מען הסכמי, אז יש את חוק עדכון כתובת.

אתי בנדלר: אבל עדיין ייתכן שמי שיש לו הסכם הודיע לבעל הזיכיון עצמו הודעה, שיש לשנות את הכתובת שהוא מסר לו בהסכם כי הוא שינה את מענו.

אתי בנדלר: זה לא מוכר על-פי הנוסח שמופיע כאן.

אתי בנדלר: זה צריך להיות: "למנוי – המען שמסר בהסכם, או שהמנוי הודיע עליו לבעל הזיכיון לאחר חתימת ההסכם".

חוה ראובני: נכון.

חוה ראובני: אני מוסיפה: "או מען שמסר לבעל הזיכיון במועד מאוחר יותר".

אתי בנדלר: או שהמנוי הודיע עליו לבעל הזיכיון".

אבי דור: "הודיע" – ברור שזה הודיע על כך בכתב?

רמי סופר: על-פי הוראות ההסכם.

חוה ראובני: אם כך, הנוסח יהיה כדלקמן: "המען שמסר בהסכם או מען שהודיע עליו לבעל הזיכיון לאחר חתימת ההסכם בדרך שנקבעה בו".

אופיר אקוניס: תקנה 6, בתיקון שהוקרא, נתקבלה.

חוה ראובני: תקנה 7 – פיקדון "(א) נקבע בהסכם כי תשלום חיובים יהיה באמצעות פיקדון, יפקיד המנוי את הפיקדון ובעל הזיכיון ינכה ממנו כל חיוב המגיע לו מהמנוי.

חוה ראובני: (ב) לא היה הסכום המופקד מספיק לכיסוי חיוב, יגבה בעל זיכיון מהמנוי את החיוב או את יתרת החיוב, לפי הענין, בדרך שנקבעה לכך בהסכם.

חוה ראובני: (ג) מנוי שהפקיד פיקדון זכאי בכל עת לקבל פרטים על הסכומים שנוכו מהפיקדון, מועדי הניכוי והחיובים שבשלהם בוצע, וכן על הסכומים שנותרו בו.

חוה ראובני: "

אתי בנדלר: נא להוסיף: "לרבות בכתב, אם ביקש זאת".

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אני מבין שאין הערות.

אופיר אקוניס: תקנה 7, עם התיקון שהוכנס בה, נתקבלה.

אופיר אקוניס: אני מודה לכם מאוד.

אופיר אקוניס: נקבע לנו דיון המשך בהקדם האפשרי.

אופיר אקוניס: תודה.