ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 160, 2010-02-09 11:00

מסעוד גנאים: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את הדיון, הדיון המהיר, האמת, על התמריצים למורים מצפון ודרום.

מסעוד גנאים: כתוב צפוניים, צפוניים זה לא צפוני חברתי, לא העשירון העליון ולא האריסטוקראטי.

מסעוד גנאים: צפון זה גיאוגרפי.

מסעוד גנאים: צפון ודרום גיאוגרפי, יש לציין את זה.

מסעוד גנאים: חשוב לציין את זה.

מסעוד גנאים: אני, כמורה לשעבר – אני חייב להגיד את זה – ומובטל, הייתי מובטל, בטח.

מסעוד גנאים: אני אחרי שהייתי בוגר אוניברסיטת חיפה אחרי שבע או שמונה שנים נכנסתי למערכת החינוך, אבל העמיתים שלי והחברים שלי רובם נסעו לדרום כדי לעבוד שם.

מסעוד גנאים: קראנו לזה מילואים בהתחלה, כי זה צפון, קראנו לזה מילואים, שאתה חייב בהתחלה ללמד בדרום כמה שנים ואחר כך יעבירו אותך לצפון, אם הם יסכימו שתועבר.

מסעוד גנאים: האמת היא שהמורים מהצפון שמלמדים בדרום הם מאות אם לא אלפים.

ציון שבת: 1749.

מסעוד גנאים: אין לי את המספר המדויק אבל זה יותר מאלף.

ציון שבת: לי יש , 1749.

טלב אלסאנע: מתוך כמה?

ציון שבת: בנוסף להם יש עוד 4938 מורים בדואים.

מסעוד גנאים: הם מדברים על יהודים וערבים או רק מורים ערבים?

קריאה: הרוב המוחלט זה ערבים.

מסעוד גנאים: הרוב המוחלט הם ערבים.

מסעוד גנאים: אז מורים אלה שעובדים שם, כמה מהם או הנציגים שלהם – אני אגש לעניין ישר – שלחו לי בקשר לתמריצים שנותן להם משרד החינוך, בעיקר בקשר לדיור ולנסיעות.

מסעוד גנאים: הטענה שלהם היא שהתמריצים האלה – למשל, הסכום עבור הדיור הוא 500 שקל מקסימאלי למשרה מלאה, אם המורה במשרה מלאה.

מסעוד גנאים: הטענה שלהם היא שהסכום הזה הרבה שנים לא השתנה, למרות העלייה בדמי השכירות ובדיור.

מסעוד גנאים: מורים אלה יש להם הוצאות אחרות: ארנונה, מים, גז, חשמל, ועד בית.

מסעוד גנאים: הם העלו גם את נושא הנסיעות, שיש קיצוץ שם בתשלום, בתמריץ לנסיעות, והוא לא מספיק להוצאות הנסיעות שלהם.

מסעוד גנאים: הם הביאו לי דוגמא.

מסעוד גנאים: דוגמא למשל, אם זה מסח'נין, שזאת העיר שלי – בבאר שבע, בקשר לנסיעות, הסכום היה 600 שקל, עכשיו הוא - - -

קריאה: בחודש?

מסעוד גנאים: כן בחודש.

מסעוד גנאים: עכשיו הוא 550 בחודש.

מסעוד גנאים: לא לוקחים בחשבון את העלייה במחירי הנסיעות באגד.

מסעוד גנאים: משרד החינוך, ככה אמרו לי גם – וזה חייב בדיקה – לא מחשב את הנסיעות בקווים הפנימיים.

מסעוד גנאים: למשל, אם זה מהבית לתחנה.

מסעוד גנאים: נגיד בסח'נין או בכל עיר לא מחשבים את זה במכלול סכום הנסיעות.

מסעוד גנאים: אז הם דיברו על הרבה קשיים בדפים ששלחו אלי.

מסעוד גנאים: אני מקווה שמישהו מהם יגיע משום שהם הבטיחו.

מסעוד גנאים: ניסיתי שהם יגיעו, הם הוזמנו.

מסעוד גנאים: הם הוזמנו כדי שהם יפרשו את העניין ויעלו את הנושא מול כולם.

מסעוד גנאים: הם דיברו על הרבה בעיות, בעיות אחרות.

מסעוד גנאים: למשל, בשבת אגד לא פועל.

מסעוד גנאים: קו אגד לא עובד בשבת.

מסעוד גנאים: ויש לימודים בשבת בדרום, לכן מי שמהצפון ורוצה בשבת לנסוע, הוא נוסע על חשבונו, לא בקו אגד, כדי שיגיע לחיפה, לעכו, לתחנת הרכבת.

מסעוד גנאים: בקיצור, בדפים שנשלחו אלי מהמורים האלה - - -

יהודית גידלי: מה זאת אומרת, 500 שקל אפשר להשתמש בהם אך ורק בקווים של - - -

מסעוד גנאים: קווי אגד.

ציון שבת: לא, ה-500 שקל זה בשכר, זה משהו אחר.

מסעוד גנאים: לא, ה-600, למשל.

מסעוד גנאים: החזר הוצאות.

יהודית גידלי: ה-600 זה רק לאגד?

מסעוד גנאים: כן.

מסעוד גנאים: כן.

יהודית גידלי: אתה יכול להשתמש בזה רק לזה?

מסעוד גנאים: כן.

טלב אלסאנע: אחת לשבוע, אתה הולך וחוזר הביתה.

מסעוד גנאים: אני רק אסיים.

מסעוד גנאים: אני חושב שמורים כאלה צריכים לחזק, לא צריכים להחליש.

מסעוד גנאים: אנחנו מכירים את האבטלה בקרב המורים.

מסעוד גנאים: יש אלפי מורים שהם מובטלים בצפון, אז צריך לחזק אותם, צריך לתת להם להתפרנס בדרום, ולא שכל המשכורת שלהם – יאבדו אותה או יוציאו אותה על הנסיעות, על הדיור, על הגז, על הארנונה ועל דברים אחרים.

מסעוד גנאים: אני רוצה לשמוע ממשרד החינוך, מהאוצר, מהסתדרות המורים בקשר לנושא הזה.

מסעוד גנאים: חבר הכנסת טלב אלסאנע, אם יש לך - - -

טלב אלסאנע: דברים שהם גם יכולים להתייחס אליהם.

מסעוד גנאים: בסדר, אם אתה רוצה עכשיו בבקשה.

מסעוד גנאים: אם לא, נשמע אותם.

טלב אלסאנע: כן.

טלב אלסאנע: אני חושב שהנושא הזה הוא מאוד חשוב, אז אני קודם כל מברך את חבר הכנסת מסעוד גנאים שיזם את הדיון הזה.

טלב אלסאנע: לדעתי, הוא מאוד חשוב.

טלב אלסאנע: המורים שמגיעים מהצפון ממלאים שליחות ואם משרד החינוך רוצה למשוך מורים טובים כדי להעלות את רמת ההישגים בנגב, הוא צריך לתגמל את המורים.

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים שהיו מקרים, למשל – אני חושב שבאופקים ובמצפה רמון – שמשרד החינוך התקשר בחוזים אישיים עם מורים ותגמל אותם כדי להביא אותם לישובים מסוימים, כדי לתרום להעלאת רמת ההישגים.

טלב אלסאנע: מה שקורה בנגב זה שבתי הספר בנגב והישובים הערביים בנגב אינם מוכרים כאזור עדיפות לאומית א' לצרכי חינוך.

טלב אלסאנע: לכן הוחלט במשרד החינוך לתגמל מורים שבאים מהצפון, בשלושה מישורים.

טלב אלסאנע: המישור הראשון – עניין של השתתפות בשכר הדירה.

טלב אלסאנע: בי"ת – עניין של החזר הוצאת נסיעה.

טלב אלסאנע: גימ"ל – עניין של קרן השתלמות, על ידי השתתפות המשרד.

טלב אלסאנע: אבל מה שקרה במרוץ הזמן הזה הוא שלא היה שדרוג של סכום ההשתתפות, זה נשחק עם הזמן.

טלב אלסאנע: השאלה הנשאלת, לדעתי, מה המצב היום.

טלב אלסאנע: למה אי אפשר להתקשר בחוזים אישיים עם מורים כדי למשוך מורים טובים שמגיעים מהצפון לדרום?

טלב אלסאנע: למה לא מכירים במערכת החינוך או בישובים הערביים בנגב כאזור עדיפות לאומית א' לצרכי חינוך?

טלב אלסאנע: הדבר האחרון הוא שיש מורים שמגיעים לבאר שבע אבל הם מלמדים למשל בביר חדאג'.

טלב אלסאנע: אני לא יודע אם אתם יודעים איפה זה נמצא ביר חדאג', זה ליד אשלים, ליד עובדת.

טלב אלסאנע: זה 75 קילומטר נסיעה לכיוון אחד.

טלב אלסאנע: זה בערך שעה נסיעה.

טלב אלסאנע: שעתיים הלוך וחזור.

טלב אלסאנע: אז למה לא מחשבים את זמן הנסיעה הזה למורה כזמן הוראה?

טלב אלסאנע: למה אותו מורה צריך לקום ולסבול ולא מתוגמל עבור הטרדה והטרחה הזו?

טלב אלסאנע: אם אנחנו רוצים לעודד צריך לתגמל.

טלב אלסאנע: מספיק שהוא בא ומלמד בסוף העולם, אז צריך משרד החינוך גם לתגמל עבור המאמץ הזה.

טלב אלסאנע: זו דרישה, לדעתי, מאוד צודקת.

טלב אלסאנע: זמן נסיעה לבאר שבע.

טלב אלסאנע: כי אין דירות להשכרה בישובים האלה שהם מלמדים, את הדירות רוב המורים שוכרים בבאר שבע.

טלב אלסאנע: כי גם משרד החינוך אז – לא יודע אם השתנה – דורש חוזה שכירות - - -

ציון שבת: ירדנו מזה מזמן.

טלב אלסאנע: אז אם ירדתם מזה, למה יש מורים שהענשתם אותם בבית דין למשמעת בגלל שניסו לעמוד בדרישה הזו?

טלב אלסאנע: העמדתם אותם במצב מאוד קשה ואני מכיר אחד מג'ת, ממשפחת שרקאווי, שעד היום הוא מחוץ למערכת.

טלב אלסאנע: אתם ביטלתם את הדרישה.

טלב אלסאנע: אתם עשיתם דבר שהוא נכון, לדעתי זה הדבר הנכון שעשיתם.

טלב אלסאנע: הקלתם על המורים.

ציון שבת: זה שלוש-ארבע שנים, נכון?

טלב אלסאנע: נכון.

ציון שבת: אנחנו מאחורי זה ולא נחזור לזה כי זה היה מורכב.

ציון שבת: זה היה עניין משפטי מורכב.

טלב אלסאנע: אז צריך לתת להם חנינה.

טלב אלסאנע: מורכב, בסדר.

טלב אלסאנע: היום נתנו חנינה בכנסת לכל מפוני גוש קטיף, כמה מורים סובלים.

טלב אלסאנע: מי מטפל בנושא הזה?

טלב אלסאנע: היועץ המשפטי?

טלב אלסאנע: מי מטפל בנושא הזה מטעם משרד החינוך?

טלב אלסאנע: זה נציבות שירות המדינה?

ציון שבת: אל"ף, הנציבות היא זו שאחראית מהמדינה.

ציון שבת: אבל זה מאחורינו כבר כי זה היה עסק מתגלגל.

מסעוד גנאים: כן, בבקשה, נשמע בהתחלה את משרד החינוך, מר ציון שבת.

ציון שבת: תראו, אנחנו משלמים את מה שאנחנו משלמים, מה שפירטתם זה מה שאנחנו משלמים היום למורים.

מסעוד גנאים: הכוונה, הסכומים הם מדויקים?

ציון שבת: הסכומים שאמרתם הם נכונים, הסכומים שאמרתם הם נכונים.

ציון שבת: לגבי החזר עבור נסיעות, אני לא חושב שהיה כאן דיוק.

ציון שבת: הרי ההנחה היא שבסופי שבוע הם נוסעים הלוך ושוב הביתה, ועל זה הם מקבלים מימון מלא.

ציון שבת: לא לקווים פנימיים אבל באמת לקווים הבין עירוניים.

טלב אלסאנע: זו הטענה שלהם, שהקווים הם פנימיים.

ציון שבת: אז אחת לשבוע הם נוסעים הלוך ושוב הביתה, מקבלים החזר מלא, דרך אגב, עבור נסיעה הלוך ושוב הביתה.

ציון שבת: וכמובן בחגים, אם יש חגים, אז אותו הדבר.

ציון שבת: זה לפי מחירי אגד, כמובן.

ציון שבת: כלומר אם מישהו עושה את זה במכונית שלו זה עניינו, הוא יכול לעשות את זה במכונית שלו, אבל בעיקרון כל המחירים הם לפי מחירי אגד.

ציון שבת: כל מה שאמרנו הם מקבלים, המשרד מממן את חלקם בצבירה לקרן השתלמות.

ציון שבת: זה בדרך כלל נחשב לאחת ההטבות שמורים אוהבים אותה.

ציון שבת: הדבר האחרון הוא לגבי תשלום עבור זמן נסיעה.

ציון שבת: בכל רחבי הארץ יש מקומות שהם מרוחקים למורה ממקום המגורים של,ו ואנחנו מממנים את עלות הנסיעה, לא מממנים את השעות שהמורה מבזבז כדי להגיע לעבודה.

ציון שבת: זה מה שנהוג בשירות המדינה, זה מה שנהוג בכל מקום.

ציון שבת: יש החזר נסיעות, אין תשלום עבור שעות שאדם שורף, בהן הוא צריך להגיע לעבודה.

ציון שבת: זה לא רק של משרד החינוך.

טלב אלסאנע: אבל כמה ממוצע?

טלב אלסאנע: זאת אומרת – חצי שעה.

טלב אלסאנע: אבל אם זה מגיע עד שעה, לדעתי, או יותר משעה, אז צריך לעשות, לחשב את הזמן הזה כזמן הוראה.

משה בכר: חצי ממשרד האוצר נוסעים שעה לעבודה.

טלב אלסאנע: בגלל זה כולם רוצים ללכת למשרד האוצר.

ציון שבת: גם פקידים של משרד החינוך, גם שם.

מסעוד גנאים: מר ציון, בקשר להחזר הנסיעות.

מסעוד גנאים: אמרת שיש סכום נתון, זה 600 שקל או משהו כזה בחודש.

ציון שבת: לא.

ציון שבת: אמרתי יש החזר על פי ההוצאה בנסיעה של אגד.

ציון שבת: כל סוף שבוע.

ציון שבת: כלומר אחת לשבוע הם רשאים לקבל החזר עבור נסיעה הלוך ושוב לצפון.

מסעוד גנאים: כן.

קריאה: צריך לתת קבלות בשביל זה?

ציון שבת: לא.

מסעוד גנאים: לא, הכוונה זה נתון לפי המחיר של אגד?

ציון שבת: נכון.

מסעוד גנאים: יופי.

מסעוד גנאים: בקשר לדיור?

ציון שבת: בקשר לדיור אני לא מומחה גדול אבל אני אבדוק עם החשב שלנו אם יש איזה שינויים.

טלב אלסאנע: מאיזו שנה?

טלב אלסאנע: אם זה 500 שקל משנת 2004, נדמה לי - - -

רחל בורברג: לא, זה 500 שקל משנת 1994.

מסעוד גנאים: משנת 1994?

מסעוד גנאים: חשבתי מ-2004.

רחל בורברג: ב-2004 היה הסדר שמייתר את הצורך בהסכם.

רחל בורברג: כדי למנוע את התופעה של המשמעת.

רחל בורברג: הסתדרות המורים דרשה.

מסעוד גנאים: בסדר, עכשיו שאלתי היא בקשר למחירים.

מסעוד גנאים: בשכירות ובדיור זה עלה.

מסעוד גנאים: אז למרות העלייה הסכום הזה מוקפא, 15 שנה?

מסעוד גנאים: רק 500 וזהו?

ציון שבת: לא 15.

מסעוד גנאים: מ-1994 עד היום הסכום הזה נותר אותו סכום, לא השתנה?

מסעוד גנאים: זה סביר?

מסעוד גנאים: זה הגיוני?

ציון שבת: אני לא יודע להגיד לך מה היה לפני 15 שנה, היה פחות, אולי אתם יודעים יותר טוב ממני.

משה בכר: ההסכם הקיבוצי הוא חמש.

טלב אלסאנע: מ-1994 אותו סכום עד היום?

משה בכר: כן.

טלב אלסאנע: לא השתנה.

מסעוד גנאים: נשמע את האוצר, אחר כך הסתדרות המורים.

מסעוד גנאים: מר בכר, אוצר?

משה בכר: כן.

מסעוד גנאים: בבקשה, אנחנו רוצים לשמוע את עמדת האוצר משום שבסוף כולם תמיד מפנים אותנו בסוף, אני חושב שצריך להכריז על משרד האוצר כמשרד החשוב ביותר.

מסעוד גנאים: הוא החשוב ביותר, באמת החשוב ביותר.

מסעוד גנאים: שואלים את כולם, מחזירים אותנו לכסף.

מסעוד גנאים: בבקשה.

משה בכר: קודם כל, העניין הזה של שכר הדירה הוא בכלל בהסכם קיבוצי מ-1993.

משה בכר: זו פעם ראשונה שאנחנו שומעים שיש עם זה בעיה מארגון העובדים, שאתם אנחנו חתומים.

משה בכר: זאת אומרת, אף פעם לא העלו – אנחנו בדיונים איתם כל שבוע.

משה בכר: אנחנו בקשר.

מסעוד גנאים: אף פעם לא העלו, שהמחירים עלו וצריכים להעלות את הסכום הזה?

משה בכר: פעם ראשונה שאנחנו שומעים על זה.

טלב אלסאנע: עכשיו שמעתם.

טלב אלסאנע: מה אתם עושים?

משה בכר: בסדר.

משה בכר: אנחנו צריכים לבחון את זה.

משה בכר: אנחנו מדברים, יש לנו דיבור איתם בהסתדרות המורים.

משה בכר: יש להם הסכם קיבוצי.

משה בכר: אם רוצים לשנות בו משהו הם יכולים לפנות, שיפנו.

משה בכר: דלתנו פתוחה תמיד.

טלב אלסאנע: בהסכם הקיבוצי אין התייחסות לתוספת היוקר?

טלב אלסאנע: לשחיקה?

מסעוד גנאים: הכוונה, הוא לא התעדכן?

מסעוד גנאים: הוא לא יהיה מעודכן?

מסעוד גנאים: ההסכם?

משה בכר: אני לא יודע.

משה בכר: אני לא זוכר.

מסעוד גנאים: בסדר, זה נשמע - - -

טלב אלסאנע: מר בכר מתחייב לבדוק את העניין.

טלב אלסאנע: הוא גם מבצע את זה.

קריאה: לא, הוא לא אמר שהוא יבצע.

מסעוד גנאים: הוא אמר שיבדוק.

משה בכר: אמרתי שזו פעם ראשונה שאנחנו שומעים שיש לארגון שחתום על ההסכם בעיה.

משה בכר: יש להם דרכים לפנות אלינו.

משה בכר: הם לא.

משה בכר: יש להם את הפלאפון של כולם, ליוסי וסרמן יש את הפלאפון.

טלב אלסאנע: הסתדרות המורים מוזמנת לפתוח דיון על העניין.

מסעוד גנאים: בסדר.

טלב אלסאנע: שאלתי היא שאלה עקרונית: הסכם קיבוצי.

טלב אלסאנע: אני לא מאמין שהסכמים קיבוציים מ-1994 ועד היום, לא התקיים בהם דיון יותר מ-15 שנה.

טלב אלסאנע: האם אין, למשל, בעניין של השכר תוספות ואין התייחסות לנושא הזה בתוך ההסכם הקיבוצי עצמו?

טלב אלסאנע: או שאתה לא יודע?

משה בכר: אני לא.

משה בכר: אל"ף, אני לא הייתי 15 שנה באוצר.

טלב אלסאנע: לא, אם אתה לא היית – בהסכם הקיבוצי.

משה בכר: אני לא יודע שהעלו את זה ואני לא יודע – אה, מה יש בהסכם הקיבוצי?

טלב אלסאנע: כן.

משה בכר: אני לא יודע אם יש איזה מנגנון עדכון.

טלב אלסאנע: סביר להניח שאין מנגנון עדכון?

רחל בורברג: יש מנגנון, אבל המנגנון הוא לפי תוספת היוקר.

רן לרנר: לפי תוספת היוקר.

רחל בורברג: תוספת היוקר במנגנון הזה – ב-1998 זה היה רלבנטי, אבל היום - - -

טלב אלסאנע: אולי נשמע מה בדיוק.

טלב אלסאנע: יש מנגנון עדכון?

רן לרנר: רשום בהסכם העבודה, רשום: סכום זה יעודכן אחת לשנה בשיעור תוספת היוקר.

טלב אלסאנע: או.

טלב אלסאנע: קי.

טלב אלסאנע: בסדר, לעדכן בהתאם לתוספת היוקר.

מסעוד גנאים: רגע.

מסעוד גנאים: בכר, סיימת?

מסעוד גנאים: בקשר לדיור, בקשר לנסיעות, יש לך להגיד חוץ ממה שאמרת?

משה בכר: לא, אני חושב שציון ענה על כול.

מסעוד גנאים: בסדר, אז נשמע את הסתדרות המורים.

מסעוד גנאים: בבקשה.

מסעוד גנאים: מי הדובר של הסתדרות המורים?

גאלב מג'אדלה: אני אתחיל.

גאלב מג'אדלה: קודם כל, שלום לכולם.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מברך על עצם קיום הדיון הזה, מאחר שהוא דיון מאוד מאוד חשוב ומאוד משמעותי מבחינת המורים הצפוניים אשר מלמדים בנגב.

מסעוד גנאים: גם אתה היית חלק מאלה שהיו בשירות הצבאי.

טלב אלסאנע: היית מורה שם?

גאלב מג'אדלה: הרגשתי את זה על בשרי גם.

טלב אלסאנע: היית מורה?

גאלב מג'אדלה: הייתי מורה שם ב-1982.

מסעוד גנאים: דניאל בן סימון, השר לענייני פריפריה.

דניאל בן-סימון: נכון, סגן השר.

מסעוד גנאים: אז אם זה צפון ודרום הוא חייב להיות פה.

מסעוד גנאים: סגן השר.

מסעוד גנאים: ברוך הבא.

דניאל בן-סימון: מה אתה עושה פה?

טלב אלסאנע: אני הסגן של הסגן.

מסעוד גנאים: הוא מפקד הדרום.

מסעוד גנאים: בבקשה, מר זיאד.

גאלב מג'אדלה: עוד הפעם: זיאד מג'דאלה, נציג הסתדרות המורים.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מברך על עצם קיום הדיון משום שהוא דיון מאוד חשוב ומאוד משמעותי מבחינת המורים הצפוניים אשר מלמדים בנגב.

גאלב מג'אדלה: להערתו של חברי וידידי מזה כמעט 30 שנה, חבר הכנסת טלב אלסאנע, אני הייתי מאלה שלימדו שם מ-1982 עד 1987 ביישוב שלו, בלקיה, ומשם התחילה ההיכרות שלי האישית אתו, שנמשכה עד היום וזה כבוד לי.

טלב אלסאנע: תודה.

גאלב מג'אדלה: מבחינת המצב של המורים שלמדים שם בשכר דירה, בנסיעות – היו שיפורים בנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: השאלה היא האם השיפורים נכון להיום הם טובים ועונים על הדרישות של המורים האלה או לא.

גאלב מג'אדלה: בכלל לא.

גאלב מג'אדלה: בכלל לא.

גאלב מג'אדלה: מבחינת החזר הנסיעות אני מאשר את מה שאמר ציון, נציג משרד החינוך, המורים מקבלים את הנסיעות ארבעה כיוונים בשבוע, צפון דרום, לצפון ולדרום, והם מקבלים את זה מלא.

גאלב מג'אדלה: חוץ מעניין הקווים הפנימיים שהם לא מקבלים.

טלב אלסאנע: לא מחשבים אותם.

גאלב מג'אדלה: לא מחשבים אותם.

גאלב מג'אדלה: אתמול ושלשום גם התקשרתי לחלק ניכר מהמורים אשר מלמדים בנגב בשביל לקבל מהם תמונה ברורה נכון להיום מה קורה.

גאלב מג'אדלה: בקשר לשכר הדירה, נתחיל עם זה, שזה הנושא של הדיור.

גאלב מג'אדלה: שכר דירה המורים קיבלו, התחלנו עם זה, בהסכם קיבוצי של 200 שקל בין הסתדרות המורים למשרד החינוך והאוצר.

גאלב מג'אדלה: וב-1994 בהסכם קיבוצי זה הועלה מ-200 שקל, ל-500 שקל.

טלב אלסאנע: משנת 1994?

גאלב מג'אדלה: 1994 וזה עדיין נשאר אותו הדבר, למרות העלייה בשכר הדירה.

גאלב מג'אדלה: היום הממוצע שהמורים משלמים לשכר דירה בנגב נע בין 1600 שקל עד 2000 שקל.

גאלב מג'אדלה: תלוי בגודל הדירה.

גאלב מג'אדלה: דירת חדר ממוצע השכירות שם היום 1600-1700 שקל, דירת חדר.

גאלב מג'אדלה: אז אם נחשב כמה המורים מקבלים – בנוסף לזה, מעבר לזה, הם משלמים גם את המים, החשמל, מיסי הארנונה, וועד בית.

גאלב מג'אדלה: זה בכלל לא מכסה להם.

גאלב מג'אדלה: משכירים של דירת חדר יקבלו 1000 שקל, למרות שהעלויות שלהם, החודשיות, קרובות ל-2500 שקל, עם כל מה שמשתמע מכך.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להזכיר גם לחברים שיושבים כאן – וכולכם יקרים – שבממשלת אולמרט היתה איזושהי החלטה שעובדי מדינה שעובדים בדרום – אני לא מדבר על מורים עובדי מדינה – זכאים לשכר דירה עד 2000 שקל.

רחל בורברג: עד 2000.

גאלב מג'אדלה: עד 2000 שקל, אם אני לא טועה.

מסעוד גנאים: איפה זה מופיע?

גאלב מג'אדלה: זו החלטת ממשלה.

מסעוד גנאים: מאיזה תאריך?

גאלב מג'אדלה: לא זוכר את התאריך.

רחל בורברג: החלטה 4436.

מסעוד גנאים: מאיזה תאריך?

רן לרנר: מ-25 בינואר 2009.

מסעוד גנאים: שעובדי מדינה - - -

גאלב מג'אדלה: מקבלים עד 2000 שקל שכר דירה.

רן לרנר: יועלה עד 2000 שקל.

גאלב מג'אדלה: עד 2000 שקל.

גאלב מג'אדלה: בישיבת ועדת החינוך שהתקיימה ב-30 בספטמבר – אם זכרוני אינו מטעה אותי, חבר הכנסת מסעוד גנאים – שהייתה על המשאבים של החינוך במגזר הערבי, העליתי את זה בוועדה.

גאלב מג'אדלה: העליתי את הנקודה הזאת בקשר לשכר דירה וזה מופיע בפרוטוקול של הוועדה.

גאלב מג'אדלה: כשבדקנו את זה עם הסתדרות המורים התשובה היתה: זה לעובדי מדינה שעובדים בחוזים אישיים.

גאלב מג'אדלה: בסדר גמור.

גאלב מג'אדלה: אין מניעה עם זה.

גאלב מג'אדלה: אבל מה קורה עם המורה הזה, שעובד רחוק מהבית שלו, 200 או 300 קילומטר ולפעמים עובד בתנאים שהם לא תנאים?

גאלב מג'אדלה: מיותר להסביר באיזה מין תנאים חלק מבתי הספר הבדואים נמצאים שם.

גאלב מג'אדלה: האם המורה הזה לא זכאי לתוספת שכר דירה?

גאלב מג'אדלה: לפחות לתת לו את מה שמגיע, לפחות לתת את מה שהוא שילם.

גאלב מג'אדלה: כאן פנייתי לא רק למשרד האוצר, פנייתי גם למשרד החינוך.

גאלב מג'אדלה: שמשרד החינוך – שביחד נדאג לעובדים שלנו, שהעובדים שם יקבלו את שכר הדירה ההולם.

גאלב מג'אדלה: יש פה עיוות מסוים שצריך לתקן אותו.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שזה יתוקן ואני מקווה שהאוצר גם ילך לקראת המורים האלה.

טלב אלסאנע: יזמתם, הסתדרות המורים יזמה?

גאלב מג'אדלה: כן.

גאלב מג'אדלה: אחרים ידברו על הנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: אני אתן לחברים שלי, הם ידברו על זה ויש להם גם את זה כתוב.

גאלב מג'אדלה: שנית, בקשר לקרן השתלמות.

גאלב מג'אדלה: מה שלא היה לפני היום, אנחנו מקבלים קרן השתלמות לפי הסדר העדיפות, לפי חוק הממשלה, שחלק ממשרד החינוך משלם גם את החלק של המורים, 4.2%.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכם על עצם קיום הדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכם שזימנתם אותנו.

גאלב מג'אדלה: ובאמת, יש שם מורים ועובדים מסכנים שצריך לדאוג להם, צריך לטפל.

גאלב מג'אדלה: לפחות גם חברי הכנסת, החלטת ממשלה, לפחות גם החלק הזה של – הם לא נקראים עובדי מדינה, אבל לפחות בחלק הזה לפצות אותם.

גאלב מג'אדלה: לפחות במה שמגיע להם, הם לא רוצים מעבר לזה.

מסעוד גנאים: לכלול את המורים.

גאלב מג'אדלה: לכלול את המורים גם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

מסעוד גנאים: תודה לך.

מסעוד גנאים: אני מבקש להתייחס לטענת האוצר שהם פעם ראשונה שומעים על זה או לא העליתם.

מסעוד גנאים: ככה אמרת, מר בכר?

משה בכר: כן, וגם שיש הסכם קיבוצי חתום, שזה 500.

מסעוד גנאים: בסדר, אני מבקש גם בקשר להסכם הזה אם כתוב פה בקשר לעדכון, שדרוג, משהו כזה.

רן לרנר: אני רוצה להתחבר לדברי חבר הכנסת טלב אלסאנע.

רן לרנר: בשנות ה-70 אני לא חושב שמישהו פה היה נוכח, אבל אני הייתי נוכח.

רן לרנר: משרד החינוך, האגף לחינוך ותרבות לערבים, החליט בתחילת שנות ה-70 פעם ראשונה לשלוח בנות בוגרות סמינר לנגב.

רן לרנר: משרד החינוך אמר כמעט הדברים שעכשיו שמענו ממך.

רן לרנר: שזאת שליחות לאומית, שזה אינטרס לאומי, שזו גאווה לבוא וללכת ללמד בנגב ושמורות וגננות תלמדנה ילדים קטנים בגיל הרך, בדואים.

רן לרנר: משרד החינוך באותה תקופה לקח על עצמו אחריות על נושא של הדיור של המורים.

רן לרנר: באותה תקופה המורים קיבלו דירות.

רן לרנר: באותה תקופה המורים לא שילמו שכר דירה.

טלב אלסאנע: אתה מדבר על שנות ה-70?

רן לרנר: אני מדבר על שנות ה-70.

רן לרנר: בשנות ה-70 בתל שבע, מי שזוכר, היו בתים פנויים שהקרן לדיור בספר - זו קרן משותפת להסתדרות המורים ולמשרד החינוך - - -

קריאה: ובבית יציב.

רן לרנר: כן.

רן לרנר: זה היה בתחילה בתל שבע, מורות אחר כך שוכנו בבית יציב.

רן לרנר: היה הסכם ג'נטלמני, שאחר כך ב-1986 נחתם בצורה רשמית, שמורים יקבלו ארבע פעמים נסיעות מהנגב הביתה חזרה.

רן לרנר: אף אחד לא אמר שזה לא כולל נסיעות פנימיות.

רן לרנר: הכוונה הייתה, באמת, לתמרץ את האנשים האלה.

רן לרנר: האנשים האלה צריכים להחזיק משק בית בשתי מקומות.

רן לרנר: היתה כוונה מאד טובה ומאד נכונה, גם של המשרד וגם שלנו, שהמורים האלה יקבלו את התנאים הטובים ביותר על מנת שהם יוכלו לממש את המשימה - -

טלב אלסאנע: לעודד אותם.

רן לרנר: שהמדינה הטילה עליהם.

רן לרנר: לעודד אותם, על מנת שיהיה להם מינימום של הוצאות.

רן לרנר: ואמרו: אתם מקבלים את הדירות, אתם מקבלים ארבע פעמים בחודש נסיעות הביתה.

רן לרנר: זה היה הרציונאל.

רן לרנר: הרציונאל הזה, לדעתי ולצערי, הולך ונשחק בשנים האחרונות.

רן לרנר: בשנים האחרונות אנחנו שומעים קולות שמאוד צורמים לי: יש לנו עודף של מורים, לא צריכים לעודד אף אחד, הם יבואו.

רן לרנר: על כל מקום פנוי יש לנו 4-5 מועמדים, ולכן אנחנו לא צריכים לעודד אותם.

טלב אלסאנע: מי אומר?

טלב אלסאנע: ההיגיון של מי?

טלב אלסאנע: משרד החינוך?

רן לרנר: אם תעיינו בישיבה שהייתה בוועדה זו ב-2004 בעניין הזה, תראו פקידים בכירים במשרד החינוך שאמרו את הדברים האלה.

רן לרנר: אני לא מצטט במדויק אבל זאת הייתה רוח הדברים.

רן לרנר: ב-1986 נחתם הסכם בנושא של ארבע פעמים נסיעות בחודש, אחרי שהיו שיבושים שהפסיקו להם את הנסיעות, ואחר כך החזירו ואחר כך נחתם הסכם.

רן לרנר: לאחר מכן ב-1993 נחתם הסכם קיבוצי.

מסעוד גנאים: ב-1986?

רן לרנר: ב-1986 נחתם הסכם בנושא ארבע פעמים נסיעות.

מסעוד גנאים: אני רוצה להבין את הרצף הכרונולוגי.

מסעוד גנאים: אמרת בשנות ה-70 – מה היה?

רן לרנר: בשנות ה-70 הם קיבלו דיור בבית יציב ובתל שבע.

רן לרנר: היה הסכם ג'נטלמני שלא היה רשום.

טלב אלסאנע: והעלות, כל העלות, 100%, היתה על חשבון משרד החינוך?

רן לרנר: בהתחלה כן.

רן לרנר: בנוסף, היה דבר לא פחות חשוב.

רן לרנר: היתה הסכמה – לא הייתה הבטחה ולא הייתה חתימה בכתב – שתקופת השירות שלהם בנגב לא תעלה על שלוש שנים, אחרי שלוש שנים הם יוצאים משם.

מסעוד גנאים: הם יועברו לצפון?

רן לרנר: הם יועברו לצפון.

רן לרנר: בלי ההבטחות האלה הורים לא היו מוכנים לשלוח את הבנות שלהם לשרת בנגב.

רן לרנר: לאחר מכן הדברים התפתחו, משום שמספר המורים שהנגב היה צריך להם, גדל והלך.

רן לרנר: בהתחלה זה התחיל בכמה עשרות בודדות והיום זה מגיע לכמעט סדר גודל של 1800-1700 אנשים.

רן לרנר: ב-1986, אמרתי, היה הסכם בנושא ארבע פעמים נסיעות בחודש.

רן לרנר: ב-1993 הסכם עבודה שקיבע את ארבע הנסיעות והוסיף לזה עוד את הנושא של השתתפות המדינה - - -

טלב אלסאנע: של ה-500 שקל?

רן לרנר: לא.

טלב אלסאנע: 200?

רן לרנר: קבע 200 שקלים השתתפות בשכר דירה והשתתפות המדינה בקרן ההשתלמות.

רן לרנר: ההסכם הזה קבע שיהיה עדכון על פי תוספת היוקר.

רן לרנר: ההסכם הזה חייב, כמו כל הדברים שקשורים בתמריצים ושכר דירה, להגיש חוזים.

רן לרנר: ובגלל שהחוזים סיבכו את האנשים בדברים של חוזים מפוברקים, ועשרות מורים הועמדו לבית דין משמעתי של עובדי מדינה, חלקם פוטר.

רן לרנר: ב-2005 נחתם הסכם שביטל את הצורך להגיש החוזים.

רן לרנר: אז הסכום שהיה על פי חוזים היה אמור להיות 620 שקלים.

רן לרנר: הסתדרות המורים אמרה: אנחנו מוותרים, במקום 620 עם חוזים, 500 בלי חוזים.

מסעוד גנאים: אז ה-500 זה משנת 2005?

רן לרנר: מ-2005 ועד היום.

רן לרנר: ב-2009 התפרסמה החלטת ממשלה שדיברנו עליה, ומיד פנינו בכתב לחשב משרד החינוך וביקשנו להתאים את ההטבה הזאת גם למורים.

רן לרנר: עד היום מה שאני יודע מהמזכיר הכללי זה שמתקיימים מגעים בינו לבין מנכ"ל משרד החינוך, שאומר: אנחנו מוכנים ורוצים ללכת לכיוון הזה, יש בעיה עם האוצר.

רן לרנר: האוצר אמר לנו ככה – אני מוסר מגורם שלישי, שאומר ש"היינו שמחים, אבל אין לנו מאיפה להביא את הכסף".

רן לרנר: לסיום אני רוצה להגיד דבר נוסף שהוא לא בתחום הדיון הזה, אבל ראוי שייאמר פה.

רן לרנר: הנושא של שכר הדירה, ההטבות והתמריצים הוא נושא חשוב ביותר.

רן לרנר: חשוב אולי לא פחות האופק של מורה שמשרת בנגב, שיש לו תקווה בזמן סביר, על פי אמות מידה שקופות וברורות, לעבור צפונה.

ציון שבת: לגמרי, ולדחוף אותו כדבר צדדי זה אפילו חסר אחריות.

מסעוד גנאים: בעיה נכונה שהעלית, חשובה מאד.

רן לרנר: אם ניתן היה וניתן לקצר את תקופת השירות של המורים בנגב בחצי – זה דבר שבידי משרד החינוך,

רן לרנר: בלי צורך בהחלטה של האוצר ובכסף.

רן לרנר: והדבר הזה ניתן בהחלטה מנהלית אחת, שאם תשאלו אותי מה היא, אני אגיד לכם בהמשך, אבל מאחר שאין לכם סבלנות, אז בבקשה.

מסעוד גנאים: תודה, מר לרנר.

ציון שבת: אני רוצה להגיב על הדברים האחרונים.

מסעוד גנאים: אבל אני חייב להזכיר שהדיון שלנו הוא שעה.

ציון שבת: יש פה חוסר אחריות.

ציון שבת: זה נושא כבד בשלושה משפטים.

ציון שבת: קל מאוד לך לפתור בעיות, אני פותר המון בעיות.

ציון שבת: בצד המעשי, מי שצריך לעשות את זה בשטח זה עולם ומלואו.

מסעוד גנאים: מר ציון, מה שהוא העלה – נכון, זה לא לדיון, זה חשוב.

מסעוד גנאים: יש לנו עד 12.

מסעוד גנאים: יש לנו שעה, אז אני מבקש שכל אחד יקצר.

מסעוד גנאים: יש זמן, מאחר שלא כל המוזמנים באו אז יש לנו זמן.

מסעוד גנאים: עורך דין רחל בורברג.

מסעוד גנאים: בבקשה.

רחל בורברג: חבריי פרסו פה את כל ההיסטוריה ולכן אשתדל לקצר ורק להתייחס לנקודה אחת שהיא מאוד משמעותית.

רחל בורברג: הזכרנו את החלטת הממשלה.

רחל בורברג: צריך לזכור שבקשר לאותה החלטת ממשלה – ב-2006 יצא החוזר של הנציבות שדיבר על שכר דירה של 1100 שקל.

רחל בורברג: בעקבות המלצת ועדה בין משרדית אמרו שב-1100 שקל אין שום תמרוץ למורים מהמגזר הערבי לעבור למקום מגורים של 70 קילומטר, והמליצו להעלות את זה ל-2000.

רחל בורברג: זאת אומרת שמ-2006 ועד 2009 ראו לנכון – וכולנו יודעים שבשוק עצמו היו שינויים דרמטיים בכל מה שקשור לשכר דירה.

רחל בורברג: בשלוש-ארבע השנים האחרונות נציבות שירות המדינה קבעה כמעט להכפיל, מ-1100 ל-2000.

רחל בורברג: אני חושבת שזה איזשהו קנה מידה שצריך לעמוד לנגד עיניו של האוצר, גם כשמדברים לגבי ההסכם הקיבוצי.

טלב אלסאנע: בהקשר לזה, האם ידוע לכם שזה הוחל על המורים במגזר היהודי?

רחל בורברג: יש לנו כרגע מחלוקת משפטית.

רחל בורברג: הם טוענים – קיבלנו מכתב מנציבות שירות המדינה שזה איננו חל על מורים.

רחל בורברג: אנחנו כרגע בודקים את הסיפור.

טלב אלסאנע: על כלל המורים?

טלב אלסאנע: אפילו מורים שמועסקים בחוזים אישיים על ידי המשרד?

רחל בורברג: כן.

רחל בורברג: החלטת הממשלה מקורה בסעיף 15א לחוק שירות המדינה: מינויים, שקבע שהממשלה חייבת לפעול על מנת להגביר את הייצוג ההולם של מגזרים שונים, ביניהם המגזר של בני האוכלוסייה הערבית.

רחל בורברג: זה גם לנכים, גם לנשים, גם לבני העדה האתיופית.

רחל בורברג: ההחלטה הזאת מקורה בסעיף 15א כשהם טוענים, לפחות זה מה שענתה לנו - - -

טלב אלסאנע: זה לא בהכרח בנגב, זה בכל המדינה.

טלב אלסאנע: אפילו מי שעובר מהגליל לירושלים.

רחל בורברג: לא, זה 70 קילומטר ממקום המגורים.

רחל בורברג: אנחנו כרגע בבדיקה משפטית, אבל בלי קשר לזה, ואת זה לשים בצד כי זו שאלה משפטית.

רחל בורברג: אני חושבת שיש באמירה של הוועדה הבין משרדית שאומרת ש-1100 שקל איננו תמרוץ וצריך להגדיל את הסכום לפחות ל-2000, זה מציג את אותם 500 אני חושבת – ומדובר על הפער בין 2006 שקבעו 1100, ו-2000 שקל שקבעו 2009.

רחל בורברג: בשלוש שנים כמעט להכפיל את הסכום – אני חושבת שזה אומר דרשני.

מסעוד גנאים: בסדר גמור.

מסעוד גנאים: שלטון מקומי, רות, את רוצה לדבר?

רות דיין מדר: עוד לא.

מסעוד גנאים: דני, יש לך עוד מה להוסיף?

דניאל בן-סימון: לא, אני רוצה עוד לשמוע.

יהודית גידלי: לי יש שאלה לציון.

יהודית גידלי: הייתה פה ישיבה עם מנכ"ל משרד החינוך בנושא אחר ונאמר שם על ידו לחבר הכנסת אורלב שהתמרוץ הסתיים, התמרוץ למורים.

יהודית גידלי: לא יהיה יותר תמרוץ והם יועסקו בחוזים אישיים בלבד.

יהודית גידלי: מין הסתם, זה יהיה התמרוץ.

יהודית גידלי: הדבר נכון גם לגבי מורים ערביים?

ציון שבת: מדובר על אופרה אחרת לגמרי.

ציון שבת: הרי בעקבות הבג"ץ המשרד קיבל הנחייה להפסיק את מתן התמריצים עד שיגובשו קריטריונים חדשים.

ציון שבת: אנחנו בתהליך הגיבוש.

ציון שבת: אחד הרעיונות שנראה לנו שהוא הרלוונטי ביותר למערכת, זה לא לתת יותר תמריצים למורים שבאים ליישובים על פי העדיפות הלאומית, אלא לאפשר עבודה על פי חוזה, באותם מקומות שיש חוסר במורים.

ציון שבת: לזה התכוון המנכ"ל.

ציון שבת: זה לא בדיוק קשור לדבר הזה, זה משהו אחר לגמרי.

טלב אלסאנע: שאלתי לגבי משרד החינוך: יש את מפת העדיפויות שגם כוללת, לא רק עניין של עדיפות לאומית לצרכי תעסוקה, תעשייה, גם בתחום של החינוך.

טלב אלסאנע: האם השכר או התמריצים שמקבלים למשל מורים שמלמדים בדימונה הם אותם תמריצים או תגמולים שמקבלים המורים שמלמדים ביישוב קסר א סיר שהוא בסמוך לדימונה?

טלב אלסאנע: ישוב ערבי סמוך.

טלב אלסאנע: מה הסיבה להבדל הזה?

טלב אלסאנע: מדוע משרד החינוך במקום להגיד: אנחנו משתתפים בהחזר הוצאות – משתתפים, לא מתגמלים – אנחנו אומרים: כל היישובים הערביים.

טלב אלסאנע: לאור המצוקה, לאור המחסור במורים, לאור המצב הסוציו אקונומי, הרצון להעלות את רמת החינוך והרצון לתגמל מורים, מיד לכלול אותם באזור עדיפות לאומית א' לצורכי חינוך.

טלב אלסאנע: מה יותר קל מזה?

ציון שבת: לפי מיטב ידיעתי עוד אין מפה חדשה, המפה הקודמת בטלה ומבוטלת, בעקבות הבג"ץ.

טלב אלסאנע: אבל המפה הקודמת לא כללה שום יישוב ערבי.

טלב אלסאנע: היא כללה רק יישובים יהודיים בדרום.

טלב אלסאנע: נכון או לא?

ציון שבת: לא כללה.

ציון שבת: זו לא החלטת משרד.

ציון שבת: זו החלטת ממשלה, אתה יודע את זה כמוני.

מסעוד גנאים: יש עוד למישהו מה להוסיף?

מסעוד גנאים: אין.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת גנאים, יש לי הצעה.

מסעוד גנאים: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: מאחר שהיתה החלטה מבורכת ביחד עם משרד החינוך שהמורים מקבלים שכר דירה של 500 שקל ללא חוזים, בכדי למנוע את העיוותים שהיו לפני זה ולמנוע גם את הסוגיות המשפטיות שהיו בזמנו, והיות ולפי החלטת הממשלה עובדי המדינה מקבלים עד 2000 שקל שכר דירה וזה לפי חוזים, היות שיש לנו הסכם שהמורים הערבים הצפוניים שמלמדים בנגב מקבלים 500 שקל ללא חוזה, אני מציע להעלות את סכום שכר הדירה במשהו משמעותי, מינימום עד 1000 שקל.

גאלב מג'אדלה: כדי שהמורים האלה – להחזיר להם את ההוצאות השוטפות שלהם.

מסעוד גנאים: אפילו עד 2000.

מסעוד גנאים: אולי לא ננקוב בסכום.

גאלב מג'אדלה: להעלות את זה במשהו משמעותי, לפחות ב-100% ממה שמקבלים היום.

גאלב מג'אדלה: כדי להחזיר להם את העלויות השוטפות שלהם.

טלב אלסאנע: משהו פרופורציונאלי לעלויות שכר הדירה.

טלב אלסאנע: שתהיה השתתפות אמיתית שמשקפת.

מסעוד גנאים: חבר הכנסת, דני, בכל זאת?

מסעוד גנאים: אם יש לך מישהו?

דניאל בן-סימון: לא, אני עוד לא.

דניאל בן-סימון: צר לי שהגעתי באיחור ועוד לא תפסתי.

מסעוד גנאים: אנחנו מסכמים.

דניאל בן-סימון: בסדר, תסכם.

מסעוד גנאים: אני מסכם, אם למישהו יש הערה לסיכום יכולים להוסיף ויכולים להעיר.

מסעוד גנאים: הוועדה מעריכה את תרומתם של המורים מהצפון לקידום מערכת החינוך ביישובים הערביים בדרום.

מסעוד גנאים: הוועדה רואה בעבודתם של מורים אלה במערכת החינוך חשיבות רבה, כי זה מפחית את מימדי האבטלה בקרב המורים, ונותן להם תקווה לעבודה.

מסעוד גנאים: הוועדה רואה בשיפור תנאי העסקתם של מורים אלה חיזוק למעמד המורה, שהוא אחד התנאים החשובים לקידום וחיזוק מערכת החינוך בכלל.

מסעוד גנאים: הוועדה קוראת למשרדי החינוך והאוצר לבדוק כל הטענות שהועלו בדיון על ידי המורים ועל ידי הסתדרות המורים.

מסעוד גנאים: הוועדה קוראת למשרדי החינוך והאוצר להעלות התמריצים שנותנים למורים, אם זה בדיור, בנסיעות, בהתאם למדד המחירים, בשני התחומים האלה.

טלב אלסאנע: ולעדכן את השתתפות המשרד בהוצאות שכר הדירה, בהתאם להמלצות שהומלצו על ידי חוזר המנכ"ל במשרד ראש הממשלה.

טלב אלסאנע: מה שציינתם – לתת את ההגדרה המדויקת.

טלב אלסאנע: החלטת הממשלה מאיזה תאריך?

רחל בורברג: ינואר 2009.

מסעוד גנאים: לפיו לעדכן את השתתפות המשרד בשכר דירה עד 1000 שקל לפחות, עלויות הדיור, לפי החלטת הממשלה .

מסעוד גנאים: הוועדה רשמה לפניה את נכונות משרד האוצר והחינוך לבדוק את כל העניין.

מסעוד גנאים: יש משהו שרוצים להוסיף?

קריאה: נשמע מצוין.

מסעוד גנאים: תודה רבה.

מסעוד גנאים: הישיבה נעולה.