ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 67, 2010-02-02 11:00

ליה שמטוב: שלום לכולם, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ליה שמטוב: הנושא הוא הצעת חוק לשמירה על זכויותיהם לפיצוי של יהודים יוצאי ארצות ערב, הכנה לקריאה שניה ושלישית.

ליה שמטוב: בשבוע שעבר הייתה הצבעה במליאת הכנסת בקריאה ראשונה.

ליה שמטוב: הייתי עם המשלחת בפולין, באושוויץ, ותאמינו לי שכמה שמספרים לנו וכמה שאנחנו קוראים על זה, עד שלא מגיעים למקום הזה, במיוחד בקור של 20 מעלות מתחת לאפס, לא מרגישים מה קרה עם האנשים.

ליה שמטוב: ברכות על הקריאה הראשונה, ועכשיו נמשיך להכין את זה לקריאה שנייה ושלישית.

נסים זאב: אני רוצה להודות ליושבת ראש, חברת הכנסת ליה שמטוב, על כך שאפשרה לי להעלות את החוק בשבוע שעבר.

נסים זאב: לא רצינו לבזבז זמן כי יש לנו מטרה, בעזרת השם להגיע ב-15 בפברואר לכנס הגדול, שבו יהיו מאות אנשים, יהודים ממדינות ערב.

נסים זאב: יושבי ראש הארגונים יציגו, עד כמה שזה ניתן בשתיים-שלוש דקות, את ההיסטוריה, את החוויות – לצערי הרב אני קורא לזה "חוויה" – חווית הייסורים שחוו על בשרם באותן מדינות.

נסים זאב: לכן ביקשתי את הישיבה כבר היום ולא חיכיתי ליושבת ראש שתחזור מפולין.

נסים זאב: יכולנו לדחות את זה בשבוע, אבל אנחנו רוצים להגיע מוכנים ל-15 בחודש, כי קריאה שניה ושלישית חשוב שתעלה באותו יום, יום שני, שגם ראש הממשלה נמצא, גם הכנסת נמצאת כמעט במלואה – איך אומרים?

נסים זאב: הלבנה נמצאת במלואה כדי לברך עליה.

נסים זאב: אני רוצה להעלות את הנקודות שאמרנו שנעלה לקראת קריאה שניה ושלישית, וכמובן שהיועצת המשפטית תדבר אחריי.

נסים זאב: סיכמנו שלקראת הקריאה השניה והשלישית תדון ועדת העלייה והקליטה של הכנסת, בין היתר, בהגדרה מהן מדינות ערב.

נסים זאב: חיפשתי באינטרנט, באנציקלופדיה, ויש לנו הגדרה של מדינות ערב.

נסים זאב: הייתי רוצה להתייחס למדינות ערב הרלוונטיות, כי יש מדינות ערב שמופיעות אבל לא שייכות לעניין.

נסים זאב: למשל, סודן.

נסים זאב: היא מדינה ערבית אבל לא רלוונטית.

נסים זאב: אני רוצה לדבר על מדינות ערב שנמצאות ביבשת אפריקה ורלוונטיות לעניין הזה: מצרים, לוב, מרוקו, אלג'יריה ותוניס.

נסים זאב: מדינות ערב שנמצאות ביבשת אסיה הן תימן, עיראק, לבנון, סוריה וירדן.

נסים זאב: שאלו אותי למה ירדן.

נסים זאב: ירדן היא מאוד רלוונטית מבחינתי, מכיוון שאנחנו לא מדברים על ירדן נכון לרגע זה.

נסים זאב: קודם ל-48' חברון, שכם וכל הערים שהיו ערי יהודה ושומרון בהיסטוריה המקראית הן אותן ערים שגרו וחיו בהן יהודים.

נסים זאב: לכן גם הזמנתי את הנציגה של יהודה ושומרון, גברת אורית סטרוק – שאני מקווה שתגיע – על מנת שתציג את זה מהפן שלה, למה צריך להתייחס לסוגיה הזו.

נסים זאב: אני חושב שגם אנחנו רוצים להתמקד במה שדיברנו עד כה, ראוי לפחות להעלות את זה כסוגיה בוועדה הנכבדה הזאת.

נסים זאב: ההחלטה יכולה להיות אותה החלטה, אבל יש להעלות את הזכויות שהיו ליהודים קודם ל-48'.

נסים זאב: חשוב שזה ייאמר.

נסים זאב: אם כן, אני קודם כול מתייחס לאותן עשר מדינות.

נסים זאב: לגבי איראן אני יודע שיש דעות לכאן ולכאן.

נסים זאב: יכול להיות שנעלה את זה שוב לדיון, נשמע את עמדות החברים ואולי נכניס את זה בהסתייגות.

נסים זאב: יכול להיות שהממשלה בסופו של דבר תתמוך או לא תתמוך, אבל כדאי להעלות את זה בכל מקרה, לפחות בהסתייגות שלנו.

נסים זאב: דבר נוסף, דיברנו על הרכוש והגדרת הרכוש.

נסים זאב: הייתה לי שיחה מקדימה עם היועצת המשפטית והיא תציג את ההסכמות.

נסים זאב: דובר על רכוש קהילתי, רכוש פרטי, מקרקעין, ממון.

נסים זאב: יש הסכמה, ברוך השם, שהיא רחבה יותר ממה שדובר לקראת הקריאה הראשונה.

נסים זאב: גם הנושא האחר, יהודים שאינם אזרחי מדינת ישראל, זה צריך להיאמר וצריך להגיע להכרעה לקראת הקריאה השניה והשלישית.

נסים זאב: דבר אחרון, הצאצאים.

נסים זאב: ברגע שאנחנו אומרים "זכויות", הזכויות הקנייניות עוברות גם לצאצאים.

נסים זאב: אני רוצה להזכיר לכולם: הפלסטינים לא מוותרים, הם דיברו בעבר על 700,000, היום הם מדברים על 4.5 מיליון, כי הם מכניסים את בניהם ובני בניהם אחריהם.

נסים זאב: זאת אומרת, אולי נעשה עוול עם ההיסטוריה ועם החוק שלנו אם לא ניתן לפחות שיקול דעת לממשלה אם כן להעלות את עניין הצאצאים.

נסים זאב: לא יכול להיות שכשיהיה משא ומתן – ואני רואה שיש רצון להגיע לשלום – יגידו: אפילו בכנסת ישראל, בחקיקה שלכם, לא התייחסתם כי זה לא היה רלוונטי.

נסים זאב: להשאיר את זה לפחות פתוח, מבחינת החלטת הממשלה אם להעלות את הנושא או להעלות אותו.

נסים זאב: בבקשה, היועצת המשפטית.

נירה לאמעי רחלבסקי: ראשית, אני מפנה אתכם לנוסח שמונח על השולחן וחולק לכם.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה נוסח שמייצג חלק מההסכמות שהגענו אליהן, על הנוסח שעבר קריאה ראשונה.

נירה לאמעי רחלבסקי: בינתיים הושגו הסכמות נוספות ואני אפנה להסכמות בסעיפים הרלוונטיים.

נירה לאמעי רחלבסקי: על הנוסח שיש לכם נגדיר רכוש.

נירה לאמעי רחלבסקי: ההגדרה כאן שונה במעט ממה שמופיע בנוסח שלכם.

נירה לאמעי רחלבסקי: "רכוש יוגדר כמקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות וכל רכוש נוסף שקבעה הממשלה בצו".

נירה לאמעי רחלבסקי: אמשיך הלאה ותבינו על מה זה משליך.

נירה לאמעי רחלבסקי: בסעיף 3(א) כתוב כרגע: "במסגרת משא ומתן להשגת שלום במזרח התיכון, תכלול הממשלה את נושא מתן פיצוי על אובדן רכוש לפליטים יהודים יוצאי ארצות ערב".

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו נוסיף: "לרבות רכוש שהיה בבעלות קהילה יהודית".

נירה לאמעי רחלבסקי: כרגע ההגדרה של רכוש מתייחסת באופן כללי לתחומים שנכנסים לרכוש ולא לעניין של הבעלות.

נירה לאמעי רחלבסקי: מכיוון שהגדרנו בסעיף 2 פליט: "אדם שהותיר בארץ מוצאו רכוש שהיה בבעלותו", כשאנחנו רוצים להתייחס לרכוש שהיה בבעלות קהילה יהודית אנחנו לא יכולים לייחס את זה לאדם, לפליט, מכיוון שזו לא אותה בעלות.

נירה לאמעי רחלבסקי: לכן, ברגע שנוסיף בסוף סעיף 3(א) "לרבות רכוש שהיה בבעלות קהילה יהודית" אנחנו משאירים לממשלה אפשרות לכלול רכוש – שזה אומר מקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות – שהיו בבעלות קהילה יהודית.

נירה לאמעי רחלבסקי: הממשלה ממילא תצטרך לקבוע לחוק הזה תקנות ביצוע נרחבות, או כשזה יגיע לעניינים קונקרטיים יוחלט איך יחולק הפיצוי, ולממשלה יש כרגע בגדר שיקול הדעת שלה גם את הנושא של הרכוש הקהילתי.

נירה לאמעי רחלבסקי: במקביל, סעיף קטן (ב).

נירה לאמעי רחלבסקי: אין צורך בסעיף זה.

נירה לאמעי רחלבסקי: ברגע שאנחנו מגדירים רכוש אנחנו אומרים לממשלה: זה מה שהחוק מסמיך אתכם, מה שהכנסת מסמיכה אתכם.

נסים זאב: כי אנחנו כבר מגדירים את הרכוש, אז זה לא עניין שתחליט בעתיד.

נירה לאמעי רחלבסקי: נכון.

צבי גבאי: אני מבקש להוסיף את בתי הקברות.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה רכוש קהילתי.

צבי גבאי: אבל מאוד חשוב להוסיף את המילים "בית קברות".

נסים זאב: במילה "ציבורי" כלול כל דבר.

נסים זאב: לא צריך להיכנס לפרטים.

נירה לאמעי רחלבסקי: בדרך כלל בחוקים מקרקעין זה גם מה שבנוי עליהם, ולכן ברגע שכתבנו "מקרקעין" ו"בבעלות קהילה יהודית", אז זה כולל.

נירה לאמעי רחלבסקי: הממשלה הסכימה להצעת הוועדה שמי שיהיה אחראי על ביצוע החוק יהיה ראש הממשלה.

נירה לאמעי רחלבסקי: נציין את זה בסוף החוק, בסעיף הביצוע והתקנות.

נירה לאמעי רחלבסקי: כעת לעניין הסוגיות שהחלטנו, בעת שהעברנו את הצעת החוק לקריאה ראשונה, שנדון בהן שנית.

נירה לאמעי רחלבסקי: אלה סוגיות שמנה חבר הכנסת זאב ונמצאות בדברי ההסבר של הקריאה הראשונה.

נירה לאמעי רחלבסקי: ארצות ערב – בחקיקה הישראלית היום אין מושג שנקרא "ארצות ערב", לפחות לא מושג שאנחנו יודעים מה כוונתו.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני מניחה שיש אנשים שיכולים להגיד אינטואיטיבית להגיד מה הן ארצות ערב לדעתן.

נירה לאמעי רחלבסקי: יש בעיה, מבחינה חקיקתית, לכתוב בחוק מונח שאין לו כל הסבר.

נירה לאמעי רחלבסקי: ארצות ערב, בהכרח, לא כוללות את איראן, שאיננה ארץ ערבית אם אנחנו משתמשים בכללי הפרשנות הרחבים.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו צריכים להידרש לעניין הזה, האם בכוונתנו באופן מיוחד להוציא דווקא את איראן מתכולת החוק הזה ומדוע, זאת החלטה שצריך לקבל.

נירה לאמעי רחלבסקי: שנית, האם יש לנו בעיה עקרונית עם ההגדרה של ארצות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: כרגע בחקיקה יש משהו חסר.

נירה לאמעי רחלבסקי: הכנסת מסמיכה כרגע את הממשלה לפעול, אבל כשנרצה לפרש את החוק הזה אני לא יודעת אם נוכל להחליט איך לפרש את המושג "ארצות ערב", מבחינה חקיקתית.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני רואה שמשרד החוץ מסמנים לי "לא" – יתכן שאתם מבינים למה הכוונה, אבל הכנסת מחייבת את הממשלה לעשות משהו.

נסים זאב: בסוגיה מי נקרא מדינות ערב ומי קבע, באנציקלופדיה הוא מכניס בין אותן עשר מדינות שהזכרתי את סודן, בחריין, קטאר, כווית.

נסים זאב: הוא אומר: לא משתייכות למדינות ערב, אף על פי שמרבית המדינות הממוקמות במזרח התיכון ובסביבתו הן מדינות ערב.

נסים זאב: טורקיה, איראן, ישראל, קפריסין אינן מדינות ערביות.

נסים זאב: בעיקר מדברים על אותן מדינות שהן חברות בליגה הערבית.

נסים זאב: זה מה שהוא אומר.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו צריכים לזכור שממילא על מדינות ערב, שהחוק הזה לא יכול לחול עליהן מבחינה מהותית, הוא לא יחול.

נירה לאמעי רחלבסקי: הרי אנחנו צריכים יהודים שחיו בתנאים א', ב', ג' ויצאו משם.

נירה לאמעי רחלבסקי: להזכיר, הצענו בפעם הקודמת שיוגדרו מדינות אסלאם: מדינות מפרץ פרסי, צפון אפריקה והמזרח התיכון, שהיו בהן יהודים ויצאו כפליטים וכדומה.

ליה שמטוב: משרד החוץ, בבקשה.

עמנואל מהל: ההגדרה של מדינות ערב היא בהחלט פשוטה - אלה מדינות החברות בליגה הערבית.

עמנואל מהל: אם היו בהן יהודים או לא היו בהן יהודים זה לא רלוונטי מבחינת ההגדרה של מדינות ערב.

עמנואל מהל: מבחינת תחולת החוק, במדינה שלא היו בה יהודים ממילא החוק לא יחול עליה, ולכן זה לא משנה.

עמנואל מהל: אכן, החוק לא כולל את איראן, אבל אנחנו חושבים שאין מקום להכניס מדינות פרטניות.

עמנואל מהל: אנחנו מדברים באופן כללי והחוק נותן את רוח החוק.

נירה לאמעי רחלבסקי: דרך אגב, אפשר לכתוב: מדינות החברות בליגה הערבית ולכתוב מה זה ליגה ערבית.

נירה לאמעי רחלבסקי: גם זה פתרון.

עמנואל מהל: ברגע שאת כותבת "מדינות החברות בליגה הערבית" אז את לא צריכה לפרט מה זו הליגה הערבית.

דובר: מה עם טורקיה?

עמנואל מהל: קודם כול, טורקיה היא לא בעייתית מבחינתנו.

עמנואל מהל: בי"ת, טורקיה היא לא מדינה ערבית.

דובר: היא לא מדינה ערבית, אבל היא מארצות האסלאם.

עמנואל מהל: גם אוזבקיסטאן היא מדינה מוסלמית ואין לנו שום בעיה עם אוזבקיסטאן; אינדונזיה היא מדינה מוסלמית הרבה יותר גדולה וגם שם אין בעיה, כי אין שם יהודים.

עמנואל מהל: אנחנו מתמקדים במזרח התיכון, במדינות ערב שנמצאות במזרח התיכון.

עמנואל מהל: זו הייתה מטרת החוק וזו גם הייתה ההחלטה שהתקבלה בוועדת השרים.

עמנואל מהל: לכן אנחנו לא יכולים להתחיל להרחיב את זה עכשיו, כי לנו אין את הסמכות להגיד שאנחנו מקבלים את זה.

נירה לאמעי רחלבסקי: לפי ההחלטות שיש אצלי ועדת השרים לא התייחסה באופן ספציפי לעניין של ארצות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: הרי החוק הזה, בקריאה הטרומית, לא הגדיר מה הן ארצות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: כשמגיעה חקיקה לשולחן ועדה, גם אם היא עברה ועדת שרים לחקיקה, אנחנו צריכים להידרש לכתיבה הנאותה של החוק, והכתיבה הנאותה מחייבת אותנו להבהיר.

נירה לאמעי רחלבסקי: יהיו בעיות של פרשנות על החוק הזה, זה ברור.

עמנואל מהל: לא יהיו בעיות פרשנות לגבי מדינות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: כשיהיו בעיות פרשנות ומישהו יגיש בג"ץ, יוציאו את הפרוטוקולים של הוועדה ויבקשו לראות מה הייתה כוונת המחוקק, בין היתר.

עמנואל מהל: ואז הם יעלו על זה שכוונת המחוקק היא המדינות החברות בליגה הערבית.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה בדיוק העניין – אנחנו לא עובדים ככה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו עושים חוקים אקס-אנטה, לא אקס-פוסט.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו רוצים שהחוק ייתן מענה למצבים שיתעוררו בפועל.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו לא מחוקקים חוקים כדי שיגישו עליהם בג"ץ, כדי למצוא מה הייתה כוונת המחוקק אם כוונת המחוקק יכולה להיכתב.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני מבינה שיש אולי בעיה לכתוב מדינה כמו טורקיה; אני מבינה שיש בעיה לפרט מדינות.

נירה לאמעי רחלבסקי: אבל אנחנו צריכים לתת איזשהו כיוון למי שיבוא לבצע את החוק הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: יכול להיות שזה יהיה בעוד עשר שנים וזו תהיה ממשלה אחרת.

עמנואל להר: ברגע שכתבת "מדינות ערב" נתת כיוון מאוד ברור, והכיוון הזה הוא מדינות החברות בליגה הערבית.

עמנואל להר: ברגע שאת מתחילה לפרט אז את מתחילה להסתבך.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני יכולה לכתוב "מדינות החברות בליגה הערבית".

נירה לאמעי רחלבסקי: מבחינה ניסוחית זה אפשרי.

נסים זאב: אבל זה לא כדאי.

נסים זאב: אני מעדיף להשאיר "מדינות ערב".

עמנואל להר: "מדינות ערב" זו הגדרה מאוד ברורה.

נסים זאב: מדינות ערב זה קצת יותר רחב מאשר המדינות החברות בליגה הערבית, כי אם אני מסתכל על הרשימה, היא כוללת אפילו את איראן.

צבי גבאי: לא, איראן לא כלולה במדינות ערב.

עמנואל מהל: איראן היא לא מדינה ערבית.

נירה לאמעי רחלבסקי: אבל היא חברה בליגה הערבית, לא?

עמנואל מהל: איראן לא חברה בליגה הערבית והיא לא מדינה ערבית.

נירה לאמעי רחלבסקי: זאת אומרת, אנחנו מחליטים שאנחנו מוציאים את איראן מתחולת החוק הזה.

קריאות: לא, לא.

מיור אדמון: אנחנו לא מכניסים את איראן, זה דבר אחד.

מיור אדמון: דבר שני, רק לסבר את האוזן, בחוקים מקבילים שאיראן איננה נמצאת בפנים, לדוגמה פקודת המסחר עם האויב משנת 1939, נמצא פתרון בדרך של הכללתה במסגרת זו כאויב דרך החלטת בית משפט.

מיור אדמון: כך שיש הליכים ויש פתרונות אפשריים.

נירה לאמעי רחלבסקי: אבל פקודות משנת 39' - - -

מיור אדמון: מחייבות אותנו כמו פקודות משנת 99'.

נירה לאמעי רחלבסקי: ודאי שכן, אבל היו נסיבות אחרות.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני מניחה שאיראן לא נכתבה שם כי היו נסיבות אחרות לגביה.

מיור אדמון: היו קריטריונים.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה חלק מהעניין, שאנחנו לא מסתכלים על העבר שלא היה רלוונטי.

נסים זאב: בתקופת השאח - - -

מיור אדמון: החקיקה הזאת היא לא חקיקה על אירועי העבר?

מאיר כחלון: אם את כותבת "אגן הים התיכון" את מכניסה את כל מדינות ערב שחיו בהן יהודים.

מיור אדמון: אבל אז אתה מוציא את עיראק מהעניין, את תימן.

צבי גבאי: כאיש משרד החוץ לשעבר, התמודדנו עם הסוגיה מה זה מדינות ערב.

צבי גבאי: מדינות ערב הן מדינות שחברות בליגה הערבית, מדברים שם ערבית.

צבי גבאי: אז לא טורקיה ולא איראן לא כלולות בה.

צבי גבאי: לעצם העניין, איראן וטורקיה לא גירשו יהודים, אי-אפשר לבוא לשתי המדינות האלה בטענות.

צבי גבאי: זה סיפור אחר לגמרי.

צבי גבאי: אני מציע, כדי להתגבר על הסוגיה הזו, לדבר במונחים גיאוגרפיים ולהגיד: יהודים שחיו במזרח התיכון, בצפון אפריקה ובמפרץ הפרסי.

צבי גבאי: זה יכלול גם את יהודי תימן, יהודי בחריין, יהודי עדן ויהודי כווית שסבלו גם כן בזמנו.

צבי גבאי: אי-אפשר לבוא לאיראן ולהגיד להם שלא שילמו כסף ליהודים, כי היהודים יצאו משם עם רכוש, יכלו לצאת עם רכוש.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני לא יודעת אם היהודים שיצאו ב-79' יסכימו אתך, כי מבחינה היסטורית קיבלנו חומרים - - -

צבי גבאי: איראן בזמנו עזרה ליהודי עיראק לצאת מעיראק.

צבי גבאי: אי-אפשר לבוא לאיראן בטענות.

נירה לאמעי רחלבסקי: יש כאן נציגה של המשרד לענייני גמלאים, שמטפל בענייני השבת הרכוש היהודי.

נירה לאמעי רחלבסקי: היא מבקשת להגיב.

אורלי רחמיאן: בתור מי שחוקרת גם את יהודי איראן אני חולקת על דבריך.

אורלי רחמיאן: בשנת 79' הוצאו להורג יהודים באיראן, הוחרם רכוש, ביניהם חביב אלקניאן.

אורלי רחמיאן: אני מדברת על 79'.

עזי נגר: מכיוון שגם בהצעת החוק שהוצגה לממשלה בקריאה הטרומית, והממשלה אישרה אותה, וגם בקריאה השניה מדובר על ארצות ערב, אני מציע להשאיר את זה כארצות ערב, עם הפרשנות, בלי לרשום את הליגה הערבית, על מנת לקדם את הנושא.

עזי נגר: כי זה כבר עבר בקריאה ראשונה והמטרה שלנו היא לקדם את הנושא ושיתקבל בקריאה שניה ושלישית.

עזי נגר: אם מחר חלק מהארגונים פה ירצו אפשר לעשות תיקון לחוק ולהוסיף כל מדינה שהיא, וזה קיים.

עזי נגר: גם אם ירצו להגיש בג"ץ זה ניתן.

עזי נגר: כלומר, זה לא מפריע לעניין ואני מציע להשאיר את זה "ארצות ערב", כפי שזה מופיע בהצעת החוק של חבר הכנסת זאב וגם כפי שהיא אושרה בוועדת השרים.

נסים זאב: אני רוצה לסכם את ההערה.

נסים זאב: נגיד את הנושא של איראן בהסתייגות, ונקיים דיון עם הממשלה.

קריאה: אתה יכול לציין גיאוגרפית.

נסים זאב: אני לא רוצה לציין גיאוגרפית כי זה יותר מדי רחב.

נסים זאב: אני לא רוצה להתפשט יותר מדי כי אנחנו יוצאים מהתחום.

נסים זאב: נישאר בטקסט שמונח בפנינו.

נסים זאב: דיברנו הרבה על איראן, ואני יודע שיהודים מיליונים – אני מכיר אותם – עזבו רכוש ששווה מיליונים רבים, עשירים גדולים.

נסים זאב: הם עזבו, ברובם המכריע, לארצות הברית, אני מכיר קהילות שם, ולכן אי-אפשר להתעלם מהם.

נסים זאב: דרך אגב, יש להם גם תעודת זהות ישראלית למרות שהם חיים בארצות הברית.

נירה לאמעי רחלבסקי: ב-79' איראן ביטלה את הדרכונים לכל היהודים.

נירה לאמעי רחלבסקי: יהודים שיצאו קודם ארצה כבר לא יכולים לשוב אליה, והם לא אזרחי המדינה.

נסים זאב: אז אבקש להוסיף "לרבות איראן", ובמידה שהממשלה תסכים – לא האוצר, אנחנו לא צריכים הסכמה שלו, הוא לא משלם כלום – נצביע.

נירה לאמעי רחלבסקי: אם אנחנו כותבים "ארצות ערב לרבות איראן" אנחנו משאירים את העניין של ארצות ערב פתוח, אבל אנחנו לא מוציאים את איראן.

נירה לאמעי רחלבסקי: זו גם אפשרות, מבחינה חקיקתית.

עמנואל מהל: אבל איראן היא לא ארצות ערב, אז היא לא יכולה - - -

נירה לאמעי רחלבסקי: אבל אם אתה מחליט, לצורך החוק הזה - - -

עמנואל מהל: "לרבות" זה חלק - - -

נירה לאמעי רחלבסקי: מבחינת ניסוח חקיקה זה כמו שתגיד שרכוש לא נכלל ואנחנו כותבים "לרבות רכוש שבבעלות קהילה יהודית".

נירה לאמעי רחלבסקי: אתה יכול להוסיף על ההגדרה את מה שאתה רוצה, כי אתה לא קובע כאן אמת עובדתית היסטורית.

נירה לאמעי רחלבסקי: אתה מחוקק חוק ואתה רוצה לקבוע בחוק את מה שאתה רוצה שיהיה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אין בעיה מבחינה ניסוחית.

עמנואל מהל: מבחינה לשונית יש כאן תקלה.

עמנואל מהל: כשאת כותבת "רכוש, לרבות רכוש קהילתי" את פשוט מסבירה שהרכוש לא מצטמצם לרכוש פרטי אלא גם לרכוש קהילתי, כי זה רכוש.

עמנואל מהל: כשאת אומרת "מדינות ערב לרבות איראן", צירפת את איראן, כמדינה שהיא לא ערבית, לזה.

עמנואל מהל: אבל היא לא יכולה להיות "לרבות איראן", ניסוחית זה לא נכון.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו לא קובעים כאן אמת אוניברסאלית על מה זה ארצות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: ההגדרות הן תמיד "בחוק זה".

נירה לאמעי רחלבסקי: הן מתייחסות רק לחוק.

נירה לאמעי רחלבסקי: בחוק הזה אנחנו יכולים להחליט שכשאנחנו קוראים "ארצות ערב" אנחנו מחליטים שזה לרבות איראן.

נירה לאמעי רחלבסקי: מה שקורה אז שהמונח "ארצות ערב" נשאר, פחות או יותר, פתוח לפרשנות אבל איראן נכללת בכל מקרה בהגדרה הזאת.

נירה לאמעי רחלבסקי: זאת אפשרות חקיקתית קיימת.

עמנואל מהל: אפשר להגיד: "וכן איראן", "וגם איראן", בלי המילה "לרבות".

נירה לאמעי רחלבסקי: יש נוסחים מקצועיים בכנסת.

נסים זאב: אנחנו מדברים על העיקרון, רבותיי.

נסים זאב: את הנוסח תשאירו ליועצת המשפטית.

נסים זאב: זה החלק שלה.

נסים זאב: אנחנו לא נקפח את הפרסים, אני מודיע לכם.

לירון אדלר: ההוספה של איראן תהיה בהסתייגות.

נירה לאמעי רחלבסקי: כרגע אנחנו מדברים על נוסח החוק.

נירה לאמעי רחלבסקי: מה שייצא או לא ייצא מכאן יהיה נתון לשיקול דעת של הסתייגות של חברי הכנסת.

לירון אדלר: ההחלטה של ועדת השרים הייתה לא לקבל את הנוסח שהיה פה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני לא מדברת על הנוסח שהיה.

נירה לאמעי רחלבסקי: הנוסח שהיה הוא נוסח אחר.

לירון אדלר: לכן ההחלטה של ועדת השרים לא כוללת את איראן אלא כוללת את ארצות ערב, שהיו בהצעה המקורית.

לירון אדלר: אני מבינה שיש הסכמה על כך שזה יהיה ארצות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: ממה שהבנתי ועדת השרים לא התייחסה דווקא לאיראן.

נירה לאמעי רחלבסקי: היא התייחסה לנוסח הזה בכללותו - - -

לירון אדלר: היא התייחסה לכל הסוגיות שהיו.

נירה לאמעי רחלבסקי: בין היתר, להגדרה שכללה ארצות האסלאם – ככה הייתה ההגדרה בנוסח שהבאנו לכם בשנית – מדינות צפון אפריקה, המפרץ הפרסי והמזרח התיכון.

נירה לאמעי רחלבסקי: לזה התנגדתם, אין שום בעיה.

נירה לאמעי רחלבסקי: עכשיו אנחנו חוזרים למה שאישרתם במקור ואלה המלים "ארצות ערב", שלא הייתה להן הגדרה בהצעה הטרומית.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו אומרים שכדי לשכלל את ההצעה הזאת לחוק שהיה ברור ונכון יותר מבחינה חקיקתית, רצוי שניתן איזושהי אינדיקציה מה זה ארצות ערב, מאחר שזה לא מוגדר בחקיקה.

צבי גבאי: זה הניסוח היותר טוב.

נירה לאמעי רחלבסקי: את זה אפשר להגיד שהממשלה לא קיבלה, כי זה מה שהיה מונח בפניה.

צבי גבאי: ארצות האסלאם זה גיאוגרפי, זה פותר את העניין.

עזי נגר: כל ההצעות שהיו, מהקריאה הטרומית, מדברות על ארצות ערב.

עזי נגר: על זה אין ויכוח עם משרדי הממשלה.

עזי נגר: התוספת של "לרבות איראן" היא בסדר גמור.

עזי נגר: להזכירך, "למעט" זה להוריד ו"לרבות" זה להוסיף.

נירה לאמעי רחלבסקי: רבותיי, אנחנו לא מתווכחים כאן לשונית.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני רק אומרת שאם אנחנו כותבים "ארצות ערב, לרבות איראן" אנחנו משאירים את ארצות ערב פתוח אבל אנחנו דואגים שאיראן תהיה בתוך ההגדרה הזו.

לירון אדלר: אבל חבר הכנסת הציע שאיראן תעלה בסופו של דבר כהסתייגות, לא כהצעת החוק ממש.

נירה לאמעי רחלבסקי: הוא אמר כאן שאם לא נצליח להגיע להסכמה עם הממשלה הוא יכניס את זה כהסתייגות.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו בדיון בוועדה, לא דיון בהסתייגויות.

לבנה זמיר: אם המילה "איראן" תכשיל את הצעת החוק, בבקשה למחוק את איראן בשלב זה.

נסים זאב: היא יכולה לבוא בכל מקרה בהסתייגות.

נסים זאב: אין בעיה.

נסים זאב: יש לנו שבועיים לשכנע את הממשלה, אם היא לא תסכים אוריד את ההסתייגות.

נסים זאב: זו הסתייגות שלי ושל היושבת ראש, אין פה שום בעיה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אז בואו נאמר שההגדרה הזאת, "ארצות ערב לרבות איראן", היא משהו שאנחנו צריכים לדבר עליו.

לירון אדלר: מה תהיה ההגדרה כרגע בהצעת החוק?

נירה לאמעי רחלבסקי: בחוק זה – ארצות ערב לרבות איראן.

נירה לאמעי רחלבסקי: לגבי עניין הצאצאים, הבנתי שיש אנשים שחושבים שגם אם אנחנו לא כותבים את המילה "צאצאים" זה ברור בגלל איזשהו עיקרון משפטי, שגם הצאצאים יהיו זכאים לקבל פיצוי.

נירה לאמעי רחלבסקי: רבותיי, אני רוצה להגיד שאף משפטן לא יכול להתחייב על הדבר הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: איננו יודעים איך הפיצוי הזה יינתן.

נירה לאמעי רחלבסקי: האם הוא יינתן כנגד רכוש קיים?

נירה לאמעי רחלבסקי: האם אפשר יהיה לזהות את הרכוש הזה, ואז מבחינת החוק הבין-לאומי הפרטי לדרוש מאותן מדינות זכות ירושה?

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו מדברים כאן על פיצוי שאנחנו לא יודעים איך הוא ישולם.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני לא יכולה להגיד עכשיו שאם יהיו רנטות או פיצוי חד-פעמי אז בוודאי צאצאים של אנשים שהוגדרו כפליטים לפי החוק הזה יהיו זכאים לקבל את זה.

נירה לאמעי רחלבסקי: לכן, מי שחושב שאם אנחנו לא כותבים "צאצאים" הצאצאים כן יוכלו לקבל - אי-אפשר להתחייב על זה משפטית, בוודאי לא איך שהחוק מנוסח כרגע.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה חוק מסגרת, הביצוע שלו פתוח לגמרי לשיקול דעתה של הממשלה ואי-אפשר, כרגע, לגזור ממנו זכויות משפטיות.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה מה שאני יכולה להגיד מבחינה משפטית.

נירה לאמעי רחלבסקי: לכן, אם כן רוצים שצאצאים של אנשים שחיים היום - - -

דוד נאוי: יש הרבה אנשים שנעלמו.

דוד נאוי: היום הבנקים משלמים פיצויים לדור השלישי של אלה שנגזלו, שכבר הלכו לעולמם.

נירה לאמעי רחלבסקי: נכון, אבל הבנקים משלמים כנגד זכות קיימת: מספר חשבון בנק, ציור - - -

דוד נאוי: זכות קיימת שהייתה לפני 70 שנה, ואין לי עוד צאצאים.

נירה לאמעי רחלבסקי: כאן אנחנו מדברים על פיצוי שהממשלה תפעל במסגרת משא ומתן להשיג.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו לא יודעים עדיין אם זה יהיה כנגד רכוש קיים או זכות רכוש ספציפית שאפשר לרשת אותה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו לא יודעים איך ישתלם הפיצוי הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: לכן, אם לא נכתוב את זה באופן ברור, אני לא יכולה לומר לכם כעת שזה יחול על צאצאים.

דוד נאוי: צריך לחול על הצאצאים, אחרת הדור נעלם ואז מה?

דוד נאוי: לא יקבלו הצאצאים?

דוד נאוי: מגרמניה קיבלו.

נירה לאמעי רחלבסקי: השאלה היא אם אנחנו יכולים לכתוב בסעיף שנושא פיצוי צאצאים של פליטים יהיה לשיקול דעתה של הממשלה.

נסים זאב: אמרתי לפני כן שהנושא של הצאצאים הוא בעייתי, משני הכיוונים.

נסים זאב: אבל הפלסטינים אכן מעלים את נושא הצאצאים, הם באים בתביעות.

נסים זאב: אפשר להשאיר צאצאים גם בהסתייגות ולראות מה הממשלה חושבת – אם טוב להוסיף את המילה הזאת בחוק הזה או לא.

נסים זאב: אם נשתכנע שזה יכול להזיק וזה יעלה יותר את התביעות של הצד השני, אז לא נעשה חוק שיזיק לנו בסופו של דבר.

לבנה זמיר: ראשית, בשם התאחדות עולי מצרים בכל העולם – כי אני יושבת ראש הארגון הבין-לאומי – אנחנו סומכים ידינו על הצעת החוק כפי שהיא, כי בדברי ההסבר יש את הסעיף של - - -

נירה לאמעי רחלבסקי: דברי ההסבר אינם רלוונטיים.

נירה לאמעי רחלבסקי: דברי ההסבר לא מופיעים בחוק הסופי.

לבנה זמיר: אנחנו סומכים את ידינו כדי שהצעת החוק תעבור בקריאה שניה ושלישית, אבל אני רוצה לדעת מי הרשות שתהיה בישראל, או בעולם כולו, שתגזול ממני את הזכות לרשת את אבי.

לבנה זמיר: יש לי צו ירושה מאבי ויש לי כתב תביעה שאבי הגיש לפני 40 שנה.

לבנה זמיר: זה מודפס על נייר כמו שהיו עושים לפני 40 שנה, עם נייר קופי דק-דק כדי שייצאו תשעה עותקים, כי אנחנו שבעה ילדים.

לבנה זמיר: זאת התביעה שאבי הגיש כי החרימו לנו ב-15 במאי 1948 את בית הדפוס הענק של אבי, את ביתנו, את הכול.

לבנה זמיר: אבי, שהגיש את התביעה, שמר אותה.

לבנה זמיר: מצאנו את זה בניירת שלו והוא כתב, בכתב ידו הרועד: העתק לבת שלי, לבנה זמיר לבית גידל.

לבנה זמיר: כשאני רואה את זה, זאת צוואה.

לבנה זמיר: אבי ציווה אותי בכך להמשיך ולתבוע את מה שגזלו ממנו.

לבנה זמיר: אני לא יודעת איזו רשות בעולם או בישראל יכולה לגזול ממני את הזכות לרשת את אבי או שילדיי, נכדיי וניניי, בעזרת השם, לא יוכלו לרשת אותי לאחר חיים ארוכים, בעזרת השם, אינשאללה.

לבנה זמיר: אני רוצה לסמוך על הרשויות בישראל, שבבוא הזמן, כאשר יוחזר הרכוש שהוחרם מאבי – אין לנו ביד טאבו, אין לנו ביד קושאן, אבל ב-15 במאי 1948 מוחרם כל רכושו של אבי – זה שווה מיליון דולר.

לבנה זמיר: זו עבודה.

לבנה זמיר: אני סומכת על הרשויות לעתיד לבוא, אם בעוד 20 שנה או 50 שנה, ניניי צריכים לרשת את מה שאבי הותיר אחריו.

לבנה זמיר: עוד, לסימוכין, יש לי הטופס של משרד המשפטים שאבי הגיש בזמנו ועד היום זה אותו טופס.

לבנה זמיר: כתוב בו במפורש: נא לצרף צו ירושה עבור תביעה שאתם מגישים להורה או למי שהשאיר שם רכוש.

לבנה זמיר: כלומר, אותו משרד המשפטים שהיום מתנגד לעניין היורשים, הוא עצמו ממשיך לרשום את הדבר הזה, לצרף צו ירושה עבור תביעה של אנשים שכבר נפטרו.

לבנה זמיר: אז תשנו בבקשה את הטופס, אבל כל אלה שהגישו כבר 50 שנה, זכותם להוריש את זה לילדיהם.

לבנה זמיר: זה אתם, משרד המשפטים, עשיתם כך.

לבנה זמיר: אורלי, את מכירה את הטופס בעל פה.

לבנה זמיר: בכל אופן, אנחנו בכל זאת סומכים את ידנו.

לבנה זמיר: ממשלת ישראל יכולה להטיל מס על ירושה כזאת, 50% מהחרמת הרכוש והירושה, אבל לא לקחת את כל הירושה של אבי.

לבנה זמיר: זו פשרה.

לבנה זמיר: תטילו מס.

רעות לונדין: אני רוצה להבהיר שאין לנו התנגדות לפגיעה בזכויות.

רעות לונדין: המונח "זכויות" מופיע במפורש.

רעות לונדין: המילים הן: רכוש, מקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות.

רעות לונדין: ככל שמדובר בזכויות מוכרות לא התנגדנו לזה, ההתנגדות שלנו הייתה כנגזרת מהחלטה של ועדת השרים לחקיקה להוספת המילה "צאצאים".

רעות לונדין: זהו.

רעות לונדין: לא באים לשלול זכויות מוכרות.

לבנה זמיר: מצוין.

נירה לאמעי רחלבסקי: אבל צריך להבין שאם הזכויות הרכוש לא יהיה זכויות חפצא אל מול רכוש קיים אלא איזשהו שיערוך ופיצוי כללי, אף אחד מהמשפטנים לא יוכל להבטיח – אם זה משהו שלא ניתן יהיה לזהות אותו כזכות ספציפית שאפשר להוריש אותה הלאה – שאם אלה יהיה רנטות או סכום פיצוי חד-פעמי גלובלי החוק הזה מחייב להעביר אותו גם לצאצאים.

דוד נאוי: עם כל הכבוד, אפילו שהדבר הזה לא יהיה כתוב, אבל מתי יהיו השילומים האלה?

דוד נאוי: בעוד 200 שנה, כשיהיה שלום עם מדינות ערב.

דוד נאוי: אז מראש אנחנו שוללים את הזכויות של האנשים שיישארו.

דוד נאוי: גם לפי המשפט הבין-לאומי - - -

נירה לאמעי רחלבסקי: כמובן שלממשלה שיקול דעת לעשות כל מה שהיא רוצה בביצוע החוק הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: החוק הזה לא מחייב אותה.

דוד נאוי: זה מחייב.

דוד נאוי: אם בכנסת יהיה רוב - - -

נירה לאמעי רחלבסקי: לא.

נירה לאמעי רחלבסקי: החוק הזה, כמו שהוא כתוב היום, לא נכנסים בו כל המצבים שבהם צאצאים יכולים לקבל פיצוי בשם הוריהם שהיו פליטים.

מאיר כחלון: אני חושב שאנחנו קצת מסתובבים סביב עצמנו.

מאיר כחלון: בנושא השואה – אני בכוונה מציין – לקחו משפחות לאושוויץ, גמרו אותן, אינן.

מאיר כחלון: הן השאירו רכוש.

מאיר כחלון: היום החברה להשבת רכוש אוספת ממדינות אירופה הגדולה, גרמניה, פיצוי לנכדים, לנינים.

מאיר כחלון: מודיעים: אם לך יש, כנכד או כנין, משהו שמגיע לך, נא לבוא לקבל.

מאיר כחלון: לא יכול להיות שיהודי שרצחו אותו עם כל משפחתו, השאיר שם כל מה שיש לו, ויגידו עכשיו לנינים שלו – שלשמחתנו יש לו, כי יש כאלה שאין להם – שלא יקבלו.

מאיר כחלון: דבר נוסף, אנחנו לא מבקשים ממדינת ישראל את הכסף – אני מדבר בשם כל הארגונים.

מאיר כחלון: אנחנו מבקשים לקבל את הכסף, אם יהיה כסף, שמה שייתנו לפלסטינים ייתנו גם ליהודים יוצאי ארצות ערב כפליטים.

מאיר כחלון: אם תקום קרן עולמית, אנחנו בתוך הקרן; אם לא תקום קרן, אנחנו מחוץ לקרן.

מאיר כחלון: אז עברנו את השואה הערבית, אין לנו כלום; עברנו את השואה הגרמנית, אז מי שהיה מגיע לו קיבל ומי שלא מגיע לו גם כן מקבל.

מאיר כחלון: מארצות ערב אנחנו עם ידיים למעלה.

מאיר כחלון: לא יכול להיות שהאוצר חושב שהוא הולך לתת צ'קים.

מאיר כחלון: אנחנו לא רוצים מהאוצר שלנו שום דבר, אנחנו רוצים שאם יהיה כסף שיבוא למדינת ישראל קודם כול, שהמדינה תקבל.

מאיר כחלון: אז נפסיק להתפלסף בינינו אם כן יקבלו כסף או לא יקבלו כסף.

נסים זאב: בואו לא נעלה רגשות והיסטוריה.

נסים זאב: אנחנו רוצים להתמקד בסעיפי החוק, אין לנו הרבה זמן.

נירה לאמעי רחלבסקי: אולי נשמע מה הייתה ההתנגדות לעניין של הצאצאים.

מיור אדמון: אנחנו מחויבים להחלטות הממשלה.

מיור אדמון: דבר שני, שאלת ההורשה היא לא שאלת החוק הנוכחי.

מיור אדמון: אפילו פיצוי בתאונת דרכים, מלכתחילה לא כותבים צאצאים.

מיור אדמון: אין החוק בא לפגוע בזכויות, חד-משמעית.

עזי נגר: אנחנו בהחלט חושבים שאם לא רושמים זה לא שולל, לא מבחינה משפטית - - -

נירה לאמעי רחלבסקי: אולי לא בכל המקרים, אבל ייתכנו מקרים שכן.

עזי נגר: לכן אנחנו רוצים למנוע את האפשרויות של כן, אבל אנחנו חושבים שאם לא נרשום זה לא שולל, גם מבחינה בין-לאומית גם מבחינה משפטית.

עזי נגר: מה שאותי מטריד זה שנציגי הממשלה לא רוצים להכניס את הנושא של הצאצאים לא ברמה העקרונית אלא בגלל הפלסטינים.

עזי נגר: מה הם רושמים?

עזי נגר: דרישה לפיצוי הצאצאים עלולה לגרור דרישות פלסטיניות מקבילות.

עזי נגר: לכן מתנגדת ישראל בתוקף ובעקביות.

עזי נגר: האם מישהו מעלה בדעתו, במשרד המשפטים או במשרד ראש הממשלה, שהפלסטינים לא מבקשים את זה?

עמי מהל: יש פה עניין מאוד בסיסי – הפלסטינים ידרשו אז אנחנו נעלה.

עמי מהל: הרי אתה עצמך אמרת שזה שאנחנו לא מכניסים לא שולל את זה.

עזי נגר: נכון.

עזי נגר: זה מה שאני רוצה לשמוע, גם לפרוטוקול.

עמי מהל: אנחנו מבקשים לא להכניס את זה כדי שלא יהיה מצב של עימות מול הפלסטינים, שהם יעלו בגלל שאנחנו מעלים.

עזי נגר: כל ילד פלסטיני שנולד הוא כבר פליט היום.

עזי נגר: הוא נולד בעזה היום, הוא כבר פליט.

עמי מהל: נעלה את זה באותו רגע שזה יעלה בצד השני.

עזי נגר: אם אנחנו לא רושמים את זה שלא תחשבו שתקבלו, כמו שאמרה היועצת המשפטית.

עזי נגר: זה לא מקובל.

עזי נגר: נשאיר את זה פתוח, כמו שכל החוק הוא אמורפי ודקלרטיבי.

עזי נגר: זה מקובל עלינו, אחר כך כל אחד יכול - - -

נסים זאב: אני רוצה לסכם את הסעיף הזה.

נסים זאב: אמרתי בתחילת דבריי שכשאנחנו אומרים "לשמור על זכויותיהם" – זכויות מועברות.

נסים זאב: אין דבר כזה שיש לי זכות והבן שלי לא נוחל ולא יורש.

נסים זאב: אין דבר כזה, נקודה.

לירון אדלר: גם מה שאמרה הגברת, לגבי צווי הירושה, אם יתקבל פיצוי על רכוש שהיה אז כל דיני הירושה יחולו.

לירון אדלר: אנחנו לא רוצים לסתור בחוק הזה שום דבר.

נסים זאב: בסדר, לכן אני אומר שנראה את נושא הצאצאים.

נסים זאב: הלאה.

נירה לאמעי רחלבסקי: סוגיה נוספת שהשארנו פתוחה היא עניין היהודים שאינם אזרחי ישראל.

לבנה זמיר: אני חייבת לומר שעוד משנות ה-70' משרד המשפטים דחף את דבוז'ק ואת ג'יי ג'ק לאחר מכן, שיהודי התפוצות מארצות ערב ימלאו טפסים.

לבנה זמיר: מולאו מאות כאלה, הם נמצאים בין 20,000 התיקים במשרד המשפטים.

לבנה זמיר: לשם פשרה, לפחות אלה שהגישו את התביעה שלהם ורשמו אותה והיא נמצאת במשרד המשפטים, אלה לפחות יוכרו.

לבנה זמיר: אפשר להגיד, נניח, שכל מי שהגיש עד סוף דצמבר 2009 מוכר, לפחות זה.

לבנה זמיר: אם יורשה לי להוסיף, ב-1956 בעקבות מבצע סיני גורשו אלפי יהודים ממצרים, אבל ישראל הודיעה שהיא לא יכולה לקלוט אותם, לא יכולה לקלוט עשרות אלפים בבת אחת.

לבנה זמיר: זה היה בחודשים נובמבר, דצמבר 1956 וינואר 1957.

לבנה זמיר: לכן היהודים האלה נשארו בגולה והוכרו כפליטים.

לבנה זמיר: הם הגיעו לאוסטרליה, שהכירה בהם כפליטים, קיבלו אזרחות אוסטרלית, בסוף העולם.

לבנה זמיר: חלקם נמצאים בברזיל וחלק באירופה.

לבנה זמיר: האנשים האלה רצו לעלות ארצה, אבל ישראל לא קיבלה אותם.

לבנה זמיר: הם לא אשמים בכך.

נסים זאב: אני רוצה לסכם גם את הסעיף הזה.

נסים זאב: אין לממשלה סמכות לדרוש מה שקשור ליהודים שגרים במדינות אחרות.

נסים זאב: זה קצת בעייתי.

נסים זאב: אבל כן אפשר למצוא נוסח ליצירת קשר עם ראשי הארגונים במדינות שונות בעולם, ששיתוף הפעולה הזה יגרום לכך שהתביעה הזאת תהיה בין-לאומית.

נסים זאב: זאת אומרת, בכל מקום שיהודי נמצא, בשיתוף פעולה עם אותן מדינות.

נסים זאב: הקהילות בעולם יודעות מה יש, יש תיעוד.

נסים זאב: בארצות הברית יש תיעוד של הקהילות, ואפשר לשלב אותן באיזושהי צורה.

נסים זאב: לא שהממשלה תהיה אחראית, אבל נמצא את הנוסח הנכון.

נירה לאמעי רחלבסקי: עקרונית, אם אתה כותב "יהודים" זה אומר רק שהממשלה יכולה לבנות בטיעון שלה במשא ומתן גם על עניין היהודים.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה לא מחייב את הממשלה.

נירה לאמעי רחלבסקי: היא יכולה לכלול את החלק הזה של הטיעון בתוך הטיעון הכללי שלה, להגיד: יש עוד יהודים שעזבו.

נירה לאמעי רחלבסקי: העניין של החלת זכויות על אזרחי מדינות אחרות הוא פחות רלוונטי כאן.

נירה לאמעי רחלבסקי: ככה אני רואה את זה.

רעות לונדין: קודם כול, הערה פרוצדוראלית; ועדת השרים דחתה גם את העניין הזה.

רעות לונדין: לגופו של עניין, מדינת ישראל לא יכולה להתחייב בחוק לייצג אנשים שהם אינם אזרחי מדינת ישראל.

רעות לונדין: זה חושף את מדינת ישראל לבעיות.

רעות לונדין: שערו לעצמכם, למשל, שמדינת ישראל תתפשר על זכות מסוימת של אדם שהיא בכלל לא רשאית לייצגו, מעבר לקושי המעשי לעשות את הדבר הזה.

נסים זאב: אני רוצה לומר שהחלטת הקונגרס בארצות הברית הייתה לגבי פליטים בכלל, ונשיא ארצות הברית, קלינטון, כשדיבר על אותה קרן הוא דיבר על הפליטים היהודים בעולם באופן כללי.

נסים זאב: הוא לא דיבר על הפליטים היהודים אזרחי מדינת ישראל.

נסים זאב: לכן אני אומר שכדאי להשאיר ערוץ פתוח, עם אפשרות להעלות את הנושא הזה אולי עם ארצות הברית, אולי באיזשהו שיתוף פעולה.

נירה לאמעי רחלבסקי: בסופו של דבר, אם הם ירצו הם יוכלו להעלות את זה.

נסים זאב: מה שחשוב הוא שאנחנו לא מוותרים ושאנחנו מחפשים את הדרך לפצות את אותם יהודים.

נירה לאמעי רחלבסקי: צריך לזכור שכל היהודים האלה, שחיים שם ויש להם תעודת זהות – החוק אומר "אזרח ישראל", הוא לא אומר שזה מישהו שגר בישראל דווקא או תושב הארץ או שזה הדומיין העיקרי שלו.

נירה לאמעי רחלבסקי: אדם שהוא אזרח ישראל, לכן כל מי שגר בחו"ל ומחזיק בתעודת זהות ישראלית לכאורה נכנס לגדרו של החוק הזה.

עמי מהל: החוק הישראלי חל על אזרחים, הוא לא חל על אזרחי חוץ.

עמי מהל: אנחנו לא יכולים לחוקק חוק שיחול על אזרחי חוץ, זה בלתי אפשרי מבחינה חוקית.

עמי מהל: לכן ההכנסה הזאת היא לא נכונה, לא לעניין.

עמי מהל: גם אלה שחיים בחו"ל ויש להם אזרחות ישראלית – החוק חל עליהם.

נירה לאמעי רחלבסקי: ואם יחליטו כולם לבוא ולקבל תעודת זהות ישראלית לצורך המאורע?

עמי מהל: ברוכים הבאים.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני מניחה שהם גם ייכללו בחוק הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אם כל האנשים האלה יראו שיש משא ומתן מתקדם לשלום - - -

קריאות: הלוואי, הלוואי.

נירה לאמעי רחלבסקי: - יבקשו תעודת זהות ישראלית.

נסים זאב: אולי עדיף לא לכלול אותם כדי שהם יעלו לארץ.

עזי נגר: גם עכשיו, אם הם רוצים לתבוע, יותר קל להם מאשר לישראלים בארץ.

צבי גבאי: אני חושב שחלקם הגדול של היהודים בחו"ל באו לישראל והם לא יודעים שהם מחזיקים באזרחות ישראלית.

צבי גבאי: חלקם הגדול, ואני אומר את זה מתוך ניסיון.

צבי גבאי: לפי החוק הם נחשבים אזרחים ישראלים.

צבי גבאי: כדי לא להיכנס לדיון מיותר בעניין הזה, בסעיף 2 כתוב: "היה תושב אחת מארצות ערב", כלומר זה כולל את כולם, כל אלה שהיו במדינות ערב.

צבי גבאי: זה לא מתייחס רק לאזרח ישראלי.

נירה לאמעי רחלבסקי: אלה תנאים מצטברים.

נירה לאמעי רחלבסקי: הוא צריך להיות אזרח ישראל או אדם שהיה בארץ ישראל לפני הקמת המדינה, הוא צריך להיות תושב אחת מארצות ערב ועזב אותה בין היתר בשל רדיפתו וכדומה ותנאי שלוש.

נירה לאמעי רחלבסקי: כלומר, אלה תנאים מצטברים, הוא צריך לענות על כל שלושת התנאים.

צבי גבאי: אז אי-אפשר היה לעשות את "או"?

נסים זאב: " או" זה בעייתי, הממשלה מתנגדת.

נסים זאב: זה נושא הדיון.

צבי גבאי: אני חושב שזה כולל בלאו הכי את מרבית היהודים.

לבנה זמיר: אפשר להעתיק את מה שעשו היהודים ניצולי השואה שלא עלו ארצה.

לבנה זמיר: הוקם גוף מיוחד עבורם שטיפל בשבילם, והם קיבלו יותר כסף מאשר אלה שגרו בארץ.

מאיר כחלון: בוועידת התביעות.

לבנה זמיר: ג'ק צריך לפעול כדי להקים כזה ארגון.

מאיר כחלון: ועידת התביעות מוכנה היום לקבל על עצמה את הטיפול בנושא הפליטים.

נסים זאב: נביא את זה בהסתייגות.

נסים זאב: אם יש הסכמת ממשלה זה יהיה ואם לא זה יורד.

נסים זאב: אני אעלה את ההסתייגות ואם הממשלה תתנגד עד ל-15 בחודש אנחנו נוריד את זה.

רעות לונדין: אני רוצה להבהיר לצורך הפרוטוקול שאנחנו מתנגדים להוספה, גם של האזרחים גם של הצאצאים.

נסים זאב: זה ברור.

עמי מהל: יש לנו, כמשרד החוץ, הצעה לשינוי שם החוק וסעיף המטרה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני מגיעה לזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: קיבלתי מהממשלה איזשהו נוסח.

נירה לאמעי רחלבסקי: הממשלה מציעה לשנות את שם החוק.

נירה לאמעי רחלבסקי: כרגע שם החוק הוא "חוק לשמירה על זכויותיהם לפיצוי של פליטים יהודים יוצאי ארצות ערב".

נירה לאמעי רחלבסקי: הם מציעים לקרוא לחוק "חוק להעלאת סוגיית הפליטים היהודים יוצאי ארצות ערב במסגרת משא ומתן לשלום".

צבי גבאי: למה המילה "זכויות" לא מופיעה?

נסים זאב: אני מתנגד ל"העלאת סוגיית".

נסים זאב: זה נשמע מינורי מאוד.

נירה לאמעי רחלבסקי: גם הנסחית שלנו הסתייגה מאפשרות של קריאה לחוק "העלאת סוגיה", שזאת תהיה כותרת החוק – מבלי להביע עמדה לגבי התוכן.

נסים זאב: אם אנחנו עכשיו באמצע דיון אנחנו מעלים סוגיה.

נסים זאב: אנחנו כבר פלפלנו על זה מספיק, ישבנו פה שעות רבות ואנחנו עכשיו בסיכום הדברים.

נירה לאמעי רחלבסקי: בסופו של דבר החוק הזה מנסה לשמור על זכויות, לכן אנחנו מחוקקים אותו.

עמי מהל: תיקון השם והמטרה נדרשים כדי לשקף באופן מדויק יותר את הסעיף האופרטיבי בחוק.

נירה לאמעי רחלבסקי: נכון שהסעיף האופרטיבי, הדרך שבה אנחנו שומרים על הזכויות, זה לומר שהממשלה תהיה חייבת להעלות את זה, אבל אני לא חושבת שיש כאן סתירה בין זה לבין זה שיש פה חוק שלא בא רק לשם העלאת הסוגיה, הוא בא לעשות משהו מהותי וזה לשמור על הזכויות לפיצוי.

נסים זאב: אני אומר לך, אדוני הנכבד, אם אתה אומר להעלות סוגיה מבחינתי עיקרנו את החוק הזה.

צבי גבאי: אפשר להוציא את המילה "פיצוי" ולכתוב רק "שמירה על זכויותיהם".

עזי נגר: סליחה, אנחנו מדברים על פיצוי.

עזי נגר: הוא מאוד חשוב.

עזי נגר: אנחנו מתנגדים לשינוי החוק, כי אז הוא לא יהיה חוק.

עזי נגר: אנחנו עובדים בשיטת הסלאמי עם משרדי הממשלה – כל פעם הם מורידים משהו ואנחנו מקבלים את זה כדי שהוא יתקבל.

עזי נגר: אנחנו מתנגדים לחלוטין.

נירה לאמעי רחלבסקי: הפראזה "שמירה על זכויות" מופיעה בחוק הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: זאת לא פראזה שלא קיימת.

עמי מהל: סעיף המטרה, כפי שאנחנו מבקשים לשנות אותו, הולך להיות כך: מטרתו של חוק זה להעלות על סדר יומה של ממשלת ישראל, במסגרת משא ומתן להשגת שלום במזרח התיכון, את נושא פיצוי הפליטים היהודים יוצאי ארצות ערב.

מאיר כחלון: תוריד את המילה - - - ותכתוב "זכויות".

נסים זאב: כדי לשמור על זכויותיהם.

נסים זאב: אתה חייב לכתוב את זה.

נסים זאב: אם אתה מעלה סוגיה, אז מה המטרה של העלאת הסוגיה אם לא לשמור על הזכויות?

נירה לאמעי רחלבסקי: דרך אגב, אנחנו יכולים לכתוב את שתי המטרות.

נסים זאב: כדי לדבר בתקשורת – אין לי בעיה עם זה.

נסים זאב: אז נעלה את הסוגיה דרך התקשורת.

נירה לאמעי רחלבסקי: אנחנו יכולים לכתוב את שתי המטרות.

עמי מהל: אנחנו לא מדברים על תקשורת, אנחנו מדברים על משא ומתן.

נסים זאב: אני מבין, אבל מה המטרה?

נסים זאב: כשאתה מנהל משא ומתן אתה מעלה נושא, יש לך עמדה כדי להגיע ליעד.

נסים זאב: מה היעד?

נסים זאב: היעד הוא לשמור על זכויותיהם.

נסים זאב: יצליח או לא יצליח – זה משהו אחר.

עמי מהל: היעד הוא לפצות את יהודי ערב, וזה כתוב.

נירה לאמעי רחלבסקי: אם אתם רוצים, אפשר לכתוב את שתי המטרות.

נירה לאמעי רחלבסקי: זה בפירוש יכול לחיות עם החוק הזה, שמטרה אחת היא לשמור על זכויותיהם לפיצוי של יהודים יוצאי ארצות ערב ולהעלות על סדר יומה של ממשלת ישראל את הנושא.

עמי מהל: אי-אפשר לעשות מיש מש.

עמי מהל: זה או ככה או ככה.

נירה לאמעי רחלבסקי: למה אי-אפשר לעשות מיש מש?

אברהם מיכאלי: מה שהיא מסבירה לך זה שבהעלאה אתה מגיע לשמירת זכויות.

אברהם מיכאלי: זה לא מפריע.

אברהם מיכאלי: אם הממשלה רוצה רק להעלות את זה ולהשאיר את זה על השולחן כהעלאה – מזה חוששים אם לא נכתוב "שמירת זכויות".

נירה לאמעי רחלבסקי: כל הרעיון זה שיהיה ניסיון, אבל ניסיון שמקווים שהוא יהיה בר קיימא.

נסים זאב: אנחנו נשארים בנוסח שלנו או שנוסיף.

לבנה זמיר: הרי אחת המטרות היא שהפלסטינים יוותרו על זכות השיבה ויקבלו את הפיצוי.

לבנה זמיר: על מה מדברים?

ליה שמטוב: אפשר לעשות הפסקה של חמש דקות, אם אתם צריכים.

עמי מהל: לא, תשאירו את זה כמו שזה היה.

נסים זאב: אני מבקש לא לבזבז את הזמן.

נסים זאב: אני רוצה לסיים ולהצביע.

נסים זאב: אנחנו צריכים להתכונן לכנס החשוב - - -

רעות לונדין: אם כך, אפשר להוסיף בסוף הכותרת של החוק את המילים "במסגרת משא ומתן לשלום"?

אברהם מיכאלי: אבל זה כתוב בסעיף 1.

אברהם מיכאלי: הכול לכתוב בכותרת?

אברהם מיכאלי: הכותרת צריכה להיות קצרה.

נסים זאב: זה כתוב בסעיפים עצמם.

נסים זאב: אני מבקש לא להוסיף, להשאיר את הכותרת איך שהיא.

נסים זאב: ואם אני רוצה לא במסגרת המשא ומתן, אני רוצה לדבר על זה היום או מחר?

נסים זאב: למה להגביל את עצמי?

עמי מהל: אבל בכל מקרה זה מופיע בסעיף המטרה.

עמי מהל: זה כבר באמת לא משמעותי.

נסים זאב: כל המוסיף גורע.

נסים זאב: נשאיר את זה.

נסים זאב: יש הסכמה.

נירה לאמעי רחלבסקי: החוק הזה, בכל מקרה, הביצוע שלו נתון אך ורק להחלטת הממשלה.

נסים זאב: בוודאי.

נסים זאב: אם ראש הממשלה לא יעלה את זה לא יהיה כלום.

נסים זאב: קדימה.

נירה לאמעי רחלבסקי: "הצעת חוק לשמירה על זכויותיהם לפיצוי של פליטים יהודים יוצאי ארצות ערב.

נירה לאמעי רחלבסקי: 1.

נירה לאמעי רחלבסקי: מטרתו של חוק זה לשמור על זכויותיהם לפיצוי של פליטים יהודים יוצאי ארצות ערב במסגרת משא ומתן להשגת שלום במזרח התיכון.

נירה לאמעי רחלבסקי: 2.

נירה לאמעי רחלבסקי: בחוק זה – "פליט יהודי יוצא ארצות ערב" – מי שמתקיימים בו כל אלה: (1) הוא אזרח ישראל, לרבות אם היה תושב ארץ ישראל לפני הקמת המדינה; (2) הוא היה תושב אחת מארצות ערב, ועזב אותה בין היתר בשל רדיפתו בגלל יהדותו והיותו חסר הגנה מפני רדיפה כאמור; (3) הוא הותיר בארץ מוצאו רכוש שהיה בבעלותו.

נירה לאמעי רחלבסקי: "

מאיר כחלון: צריך להוסיף "רכוש ציבורי".

מאיר כחלון: נירה לאמעי רחלבסקי: "רכוש – מקרקעין, מיטלטלין, כספים וזכויות וכל רכוש נוסף שקבעה הממשלה בצו.

מאיר כחלון: 3.

מאיר כחלון: במסגרת משא ומתן להשגת שלום במזרח התיכון תכלול הממשלה את נושא מתן פיצוי על אובדן רכוש לפליטים יהודים יוצאי ארצות ערב, לרבות רכוש שהיה בבעלות קהילה יהודית.

מאיר כחלון: 4.

מאיר כחלון: ראש הממשלה ממונה על ביצוע חוק זה והוא יתקין תקנות לביצועו".

מאיר כחלון: אני לא יודעת אם זה - - -

לירון אדלר: אנחנו לא בטוחים שנדרש סעיף של תקנות.

לירון אדלר: זה לא חוק שצריך להתקין תקנות כדי שיבוצע.

נירה לאמעי רחלבסקי: אולי לא תקנות, אבל אני חייבת להגיד מי ממונה על - - -

לירון אדלר: זה בסדר.

לירון אדלר: ראש הממשלה ממונה על ביצוע חוק זה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני רוצה לציין בכל זאת שבעניין של ארצות ערב עדיין השארנו לפתחכם את העניין של "ארצות ערב לרבות איראן".

נירה לאמעי רחלבסקי: אם תסכימו לזה עוד נוכל להכניס את זה לנוסח.

נירה לאמעי רחלבסקי: זאת אפשרות.

נירה לאמעי רחלבסקי: אם לא – אולי זה יעלה את זה כהסתייגות.

נירה לאמעי רחלבסקי: תחזרו עם תשובה לעניין הזה.

נירה לאמעי רחלבסקי: אני חושבת שזה נותן פתרון.

נסים זאב: אנחנו מסיימים היום.

נירה לאמעי רחלבסקי: בסדר גמור, אני מכינה את הנוסח.

נירה לאמעי רחלבסקי: כשאנחנו מצביעים היום אנחנו אומרים שיש אפשרות שנוסח כזה יאושר.

לירון אדלר: אנחנו כרגע מצביעים על נוסח שכתוב בו "ארצות ערב לרבות איראן"?

נירה לאמעי רחלבסקי: לא, אבל אנחנו אומרים שיש אפשרות שייכלל נוסח כזה ולצורך העניין, באם הממשלה תסכים, אתם מסמיכים אותי להוסיף את זה לניסוח הסופי של החקיקה שיעלה לקריאה שניה ושלישית, אם תהיה הסכמה.

אברהם מיכאלי: את רוצה להצביע על הסתייגות היום?

נסים זאב: תהיה הסתייגות.

נירה לאמעי רחלבסקי: אולי, אם הם יעשו התייעצות בינם לבין עצמם, הם יסכימו להכניס את זה גם בלי הסתייגות.

לירון אדלר: הרי גם אם איראן לא כתובה זה לא מונע להעלות את הנושא של איראן, אם ירצו, כמו שאמרנו גם לגבי הדברים האחרים שלא נכללו.

לירון אדלר: החוק הזה לא אומר שנדון רק בארצות ערב, אם בסופו של דבר ירצו לדון באיראן החוק הזה לא מונע.

נירה לאמעי רחלבסקי: ודאי.

נירה לאמעי רחלבסקי: אם ירצו יכולים לעשות הכול, יכולים גם לכלול יהודים.

לירון אדלר: החוק הזה לא ימנע.

לירון אדלר: אנחנו רק רוצים לברר: כרגע יצביעו על נוסח שהוא ארצות ערב בלבד?

נירה לאמעי רחלבסקי: כן.

לירון אדלר: ואם ירצו להכניס איראן זה יהיה בכפוף להסכמת הממשלה, ואם הממשלה לא תסכים אז תועלה הסתייגות.

נירה לאמעי רחלבסקי: אמר חבר הכנסת שיהיה הסתייגויות לגבי זה ואולי גם לגבי צאצאים.

נירה לאמעי רחלבסקי: אולי גם אודיע שהוגשה הסתייגות של סיעת חד"ש, שמבקשת להוסיף בסעיף 3 אחרי המילים "ארצות ערב", את המילים "ונושא מתן פיצוי על אובדן רכוש לפליטים פלסטינים שהוצאו ממולדתם בשנת 1948".

עמי מהל: לא, לא.

עמי מהל: זה דבר חדש.

נירה לאמעי רחלבסקי: זאת הסתייגות.

נסים זאב: זו הסתייגות, זה לא החוק.

מיור אדמון: יש לי הערה אחת.

מיור אדמון: כתבת "קהילה יהודית".

מיור אדמון: אני מציע לכתוב "קהילות יהודיות".

נירה לאמעי רחלבסקי: זה לא משנה, כי כל דבר שאתה כותב ביחיד מתייחס גם לרבים.

ליה שמטוב: רבותיי, אנחנו מצביעים על הצעת החוק לקריאה שניה ושלישית.

ליה שמטוב: מי בעד?

ליה שמטוב: הצבעה בעד – פה אחד נגד – אין נמנעים – אין אושר פה אחד.

ליה שמטוב: תודה, זה התקבל פה אחד.

ליה שמטוב: זה כולל גם את ההסתייגויות.

נסים זאב: השאלה היא אם צריך לעשות הצבעה בנפרד על ההסתייגויות.

נסים זאב: סיכמנו על ההסתייגויות ולא נקיים הצבעה כי זה יהיה פה פה אחד.

נסים זאב: אנחנו רוצים את הסכמת הממשלה.

נסים זאב: לכן אביא את זה בכתב, יחד עם החברים ועם היושבת ראש, נעלה את זה במליאת הכנסת.

נסים זאב: אם נשכנע את הממשלה – מה טוב, ואם לא – אז לא.

נסים זאב: בסדר?

ליה שמטוב: יש פה ארגון שלא היה בישיבה הראשונה כשכל אחד דיבר וייצג את הארגון שלו, אז הם מבקשים לדבר בקצרה.

נסים זאב: הייתי רוצה לשמוע גם את הרב ג'מאל שהגיע מארצות הברית.

דוד נאוי: קודם כול, אני מברך על הוועדה הזאת ומברך את כבוד יושבת ראש הוועדה וחבר הכנסת שיזמו את החוק והוא מתקדם.

דוד נאוי: זה מצוין ומבורך.

דוד נאוי: אנחנו מבקשים שהוא יאושר וגם ישולם כסף.

דוד נאוי: ברשותכם האדיבה, מכללי המלחמה אנחנו לומדים שני דברים; דבר שהוא מיידי, כלומר אם מחר פורצת מלחמה, מה אנחנו עושים; ומצב שהמלחמה תהיה בעוד שלוש שנים, בעוד שנתיים, מה אנחנו עושים?

דוד נאוי: במצב הזה היינו סבורים, וגם פנינו לממשלה והגשנו בג"ץ, שהממשלה תסביר מדוע לא תדרוש פיצויים עבור יוצאי עיראק.

דוד נאוי: אנחנו מונים היום 2,300 משפחות שחתמו לנו, אנחנו מונים כ-13,000 אנשים.

דוד נאוי: יושבים פה גם חברי ההנהלה.

דוד נאוי: אני מקריא בקצרה מה אמר בג"ץ.

דוד נאוי: "לאחר שמיעת טיעוני הצדדים ונוכח חשיבות הנושא שהעתירה מעלה, אנו מותירים אותה תלויה ועומדת בשלב זה.

דוד נאוי: נבקש הודעת עדכון מפורטת מטעם המשיבים – המשיבים זה הממשלה ושריה – בתוך ארבעה חודשים באשר להמשך פעילות הממשלה בנושא הפיצויים ליהודים יוצאי עיראק".

נירה לאמעי רחלבסקי: מאיזו שנה הבג"ץ הזה?

דוד נאוי: סוף 2005.

דוד נאוי: "במיוחד נבקש לקבל פרטים באשר לפעילות ועדת השרים המיוחדת שנתמנתה לעסוק בנושא זה.

דוד נאוי: לאחר קבלת העדכון נחליט".

דוד נאוי: אז מה אני אומר?

דוד נאוי: אני אומר שהחוק הזה מבורך, אבל הוא מתוכנן לשנים רבות.

דוד נאוי: מה הולך להיות בעוד עשר שנים אני לא יודע.

דוד נאוי: אנחנו סבורים שהדרך הנכונה היא שמי שיוכל להצטרף אלינו, כמגישי הבג"ץ או שאנחנו מוכנים להצטרף לוועדה הזאת, שתפנה דרך הבג"ץ לממשלה לשלם פיצויים.

דוד נאוי: בראש ובראשונה, הרכוש בעיראק הוא מסודר, מאורגן, מצאו את כל המסמכים, את הקושאנים בטאבו, את צילומי המגרשים והבתים וחשבונות הבנק ומסרו אותם לידי הממשלה.

דוד נאוי: והנה, הממשלה אומרת: נעביר את הזמן עד שהדור ייעלם.

דוד נאוי: הדור נעלם כבר, אנחנו מדברים על גילאים של 80 ומעלה, אנחנו מדברים על גילאים שרוצים מחר לאכול, שרוצים - בנוסף למה שמקבלים מהביטוח הלאומי והטבה סוציאלית - לקבל מיד כסף.

דוד נאוי: אחרת הדור הזה ייעלם, ואם אנחנו מחכים להסכם שלום, ומה יקרה אם המלחמה תהיה בעוד 20 שנה?

דוד נאוי: זה לא הנכון.

דוד נאוי: הנכון הוא - - -

ליה שמטוב: תודה, זה כבר שתי דקות וכמה שניות.

דוד נאוי: וגם הגנבה בפנים.

דוד נאוי: אני מבקש שהוועדה תיזום לקדם פיצויים מעיראק, ששם זה מסודר, כי זה יפרוץ את הדרך לכל יוצאי ארצות האסלאם, לכל הנציגים שיושבים פה.

קריאה: זה לא המנדט של הוועדה.

דוד נאוי: זה לא החוק, אני יודע.

דוד נאוי: ביקשתי את זה כחריג.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: בבקשה, אדוני.

דוד ג'מאל: קודם כול, אני דוד ג'מאל, הרב בבית הכנסת בארצות הברית, הר הלבנון.

דוד ג'מאל: אשתי ואני הגענו אתמול.

דוד ג'מאל: הוזמנתי על-ידי חבר הכנסת הרב זאב, שהוא גיסי.

דוד ג'מאל: היום פגשתי את הבן-דוד שלי, משה זעפרני, שהרבה שנים לא ראיתי אותו.

דוד ג'מאל: אני בא מלבנון, יש לנו קהילה בארצות הברית.

דוד ג'מאל: נהניתי מכבוד היושבת ראש, מהיועצת המשפטית ומכולכם.

דוד ג'מאל: אני מברך אתכם.

דוד ג'מאל: פגשתי לבנוני יהודי לפני יומיים.

דוד ג'מאל: הוא אמר לי שבשנת 94' הוא נסע לבירות, הוא והבן שלו.

דוד ג'מאל: ראש הממשלה היה חרירי, זה שנרצח.

דוד ג'מאל: הוא נתן להם פיצויים על הבית שלהם בגובה של 10,000 דולר ואמר להם: תסכימו או לא תסכימו.

דוד ג'מאל: המשפחה הזאת אמרה: טוב, תן לנו.

דוד ג'מאל: זה יותר טוב מכלום.

דוד ג'מאל: הוא רכש הרבה רכוש של היהודים.

דוד ג'מאל: אני יודע שיש עוד הרבה כסף בלבנון, מבית הכנסת, מהקהילה היהודית, כי היו קונים הרבה רכוש.

דוד ג'מאל: יש בניינים שעל יד הפרלמנט שלהם.

דוד ג'מאל: יש לקהילה הרבה כסף.

דוד ג'מאל: מקווים, השם יברך אתכם, שתצליחו.

דוד ג'מאל: אמן כן יהי רצון.

ליה שמטוב: תודה רבה.

ליה שמטוב: הישיבה נעולה.