ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 148, 2010-02-02 09:30

דוד אזולאי: רבותיי, אני פותח את ישיבת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר היום הצעת חוק חובת פרסום תקציב התכנון והבניה וחובת הביקורת עליו (תיקוני חקיקה), התשס"ט-2009, של חברי הכנסת חנא סוייד, מוחמד ברכה, דב חנין ועפו אגבאריה.

דוד אזולאי: ההצעה הזאת עברה בקריאה טרומית, ואנחנו מבקשים להכין אותה לקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: בבקשה אדוני, חבר הכנסת חנא סוייד.

דוד אזולאי: אני מתנצל על האיחור.

חנא סוייד: אין בעיה.

חנא סוייד: בסדר.

חנא סוייד: בוקר טוב לכולם.

חנא סוייד: הצעת החוק, כפי שהובאה לכנסת ואושרה בקריאה טרומית, מדברת בעיקר על נושאים של שקיפות בפעילות של ועדות תכנון מקומיות-מרחביות, עניין של פרסום תמצית התקציב ועריכת ביקורת פנים בוועדה.

חנא סוייד: יש לי כאן, קיבלתי, נוסח מוצע מהלשכה המשפטית לגבי תיקון, לגבי נוסח מתוקן, שאני חושב שהוא מבטא בדיוק את הכוונות שלי בהצעת החוק, כך שמבחינתי אני יכול לאמץ אותו, וזה בסדר גמור.

דוד אזולאי: תודה רבה, אדוני.

דוד אזולאי: פה, מה שמונח בפנינו בדף הלבן זו ההצעה המוצעת.

דוד אזולאי: אני רק שואל שאלה.

דוד אזולאי: אני יודע שכן יש ביקורת, אם אדוני מתכוון לוועדות המרחביות.

דוד אזולאי: יש ביקורת.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה, אני, בהיותי סגן שר הפנים, אני זוכר שקיבלתי דוחות ביקורת של ועדות מרחביות.

דוד אזולאי: לכן אני מתפלא.

דוד אזולאי: לגבי הנושא התקציבי, אני מסכים אתך.

דוד אזולאי: בנושא הזה באמתאין שקיפות.

דוד אזולאי: אבל לגבי הביקורת, עד כמה שידוע לי, יש.

דוד אזולאי: יכול להיות שזה לא מעוגן בחקיקה.

חנא סוייד: זה לא מעוגן בחקיקה.

תומר רוזנר: הביקורת שאתה מדבר עליה, אדוני, היא ביקורת שנעשית על ידי אגף הביקורת במשרד הפנים.

תומר רוזנר: זו ביקורת שנעשית על ידי גורם חיצוני לוועדה, שהוא משרד הפנים.

דוד אזולאי: על ידי הוועדה לביקורת של משרד הפנים.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: כאן מדובר, בהצעה שמציע חבר הכנסת סוייד, על מבקר פנימי שבתוך הוועדה.

תומר רוזנר: כמו שיש בכל רשות מקומית.

דוד אזולאי: אהה.

דוד אזולאי: כמו שיש בכל רשות מקומית, שיש מבקר פנים, שיהיה גם.

חנא סוייד: נכון.

דוד אזולאי: אהה.

דוד אזולאי: זאת פונקציה שבאמת לא קיימת, ואני חושב שהיא יוזמה ברוכה.

דוד אזולאי: באמת יש הרושם לפעמים שהוועדות המרחביות מתנהלות בצורה עצמאית.

דוד אזולאי: כי אני יודע על דוחות ביקורת שבזמנו קיבלתי מהיחידה לביקורת במשרד הפנים.

תומר רוזנר: לא סותר.

דוד אזולאי: אוקי.

דוד אזולאי: בואו ניגש – השלטון המקומי, יש לכם הערות?

נועה בן אריה: יש לנו הערות.

נועה בן אריה: אנחנו לא מתנגדים להצעה, אבל יש לנו הערות.

דוד אזולאי: אז יש לי הצעה: בואו נקרא את הנוסח המונח לפנינו.

ורד קירו-זילברמן: המוצע?

דוד אזולאי: הנוסח המוצע.

דוד אזולאי: בבקשה, ורד.

ורד קירו-זילברמן: הצעת חוק חובת פרסום תקציב התכנון והבניה וחובת הביקורת עליו (תיקוני חקיקה), התש"ע-2010.

תומר רוזנר: רק במקום חובת הביקורת עליו, זו תהיה חובת הביקורת הפנימית.

תומר רוזנר: כי זו לא ביקורת רק על התקציב, הביקורת היא ביקורת פנימית גם על מינהל תקין, גם על דברים אחרים.

דוד אזולאי: כן.

ורד קירו-זילברמן: תיקון חוק התכנון והבניה.

ורד קירו-זילברמן: 1.

ורד קירו-זילברמן: בחוק התכנון והבניה, התשכ"ה-1965, בסעיף 24, אחרי סעיף קטן (ד) יבוא: "(ה) תמצית התקציב המאושר כאמור בסעיף קטן (ד) יפורסם ברשומות ובאתרי האינטרנט של הוועדה המקומית ושל הרשויות המקומיות שתחומן כלול במרחב התכנון של אותה ועדה מקומית".

ורד קירו-זילברמן: תיקון פקודת העיריות.

ורד קירו-זילברמן: 2.

ורד קירו-זילברמן: בפקודת העיריות, בסעיף 170א – (1) בסעיף קטן (ב), במקום "שבתחום העירייה" יבוא "שבתחום העירייה לגבי ועדה מקומית לתכנון ובנייה שתחום העירייה כלול במרחב התכנון שלה".

ורד קירו-זילברמן: (2) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא – "ב1 היתה ועדה מקומית לתכנון ובנייה שתחום העירייה כלול במרחב התכנון שלה, כוללת תחום של יותר מרשות מקומית אחת, תיעשה בה הביקורת בכל שנה על ידי אחד מהמבקרים של אותן רשויות מקומיות, כפי שיקבעו המבקרים כאמור, ובלבד שאותו מבקר לא יעשה ביקורת כאמור במשך יותר משנתיים ברציפות".

דוד אזולאי: מה ההבדל?

דוד אזולאי: את מתייחסת לוועדות מרחביות?

תומר רוזנר: לאו דווקא, אני אסביר.

תומר רוזנר: הנושא של התקציב – ככל שמדובר בוועדה מקומית רגילה, שברשות מקומית אחת, התקציב שלה הוא חלק מתקציב הרשות המקומית ולכן הוא יתפרסם במסגרת התקציב שלה.

תומר רוזנר: במסגרת הוועדות המרחביות, כאן נאמר שאותה חובת פרסום שחלה ברשות מקומית אחת, תחול גם על ועדה מרחבית – פרסום של תמצית התקציב באתרי האינטרנט וברשומות.

תומר רוזנר: לגבי הביקורת הפנימית, הסעיף מתייחס בצורה כוללת לכל הרשויות המקומיות.

תומר רוזנר: הסעיף הראשון אומר, התיקון הראשון אומר, שבעצם המבקר הפנימי של עירייה הוא יהיה גם המבקר הפנימי של הוועדה המקומית של אותה עירייה, אם זו ועדה לא מרחבית.

תומר רוזנר: אם זו ועדה מרחבית, מדבר הסעיף השני על כך שאחד המבקרים של הרשויות המקומיות שחברות באותה ועדה מרחבית יהיה המבקר הפנימי של הוועדה המרחבית.

תומר רוזנר: כאן, לגבי התיקון השני, אנחנו הצענו מנגנון מסוים של סבב בין המבקרים – אפשר לחשוב גם על מנגנונים אחרים, כמובן.

תומר רוזנר: יש הסבורים שצריך לקבוע מבקר פנימי אחד, קבוע, לוועדה המרחבית, שהוא יהיה המבקר של הרשות הגדולה מבין הרשויות שבתחום הוועדה המרחבית.

תומר רוזנר: אפשר לקבוע מנגנון אחר, המנגנון שאנחנו הצענו הוא מנגנון של סבב בין המבקרים של הרשויות החברות בוועדה המרחבית.

דוד אזולאי: אבל מה שאדוני בעצם מציע, זה לא מבקר בוועדה לתכנון ובנייה - - -

תומר רוזנר: לא להוסיף מבקר.

דוד אזולאי: לא להוסיף פונקציה שנקראת מבקר כמו ברשות המקומית, אלא אחד מחברי הוועדה יהיה - - -

תומר רוזנר: לא אחד מהחברים.

תומר רוזנר: אחד המבקרים.

דוד אזולאי: אחד המבקרים של הרשויות המרחביות.

דוד אזולאי: מה היעילות הגדולה שבדבר, אדוני, אם אפשר לשאול?

תומר רוזנר: אנחנו סבורים – וכנראה שגם הממשלה סבורה – שאין הצדקה למינוי של מבקר פנימי מיוחד לוועדה המרחבית.

תומר רוזנר: כמו שאנחנו לא ממנים בעירייה מבקר פנימי מיוחד לתאגיד עירוני שכפוף לעירייה, או לגופים אחרים – למועצה הדתית, למשל, אין מבקר פנימי משלה, אלא מבקר העירייה הוא עושה את הביקורת גם במועצה הדתית.

דוד אזולאי: וחבל.

הראל גולדברג: חבל שיש מועצה דתית או חבל שאין מבקר למועצה הדתית.

דוד אזולאי: חבל שאין מבקר למועצה הדתית.

דוד אזולאי: אני יודע שאתה רוצה את החלק הראשון – אני לא מסכים אתך.

הראל גולדברג: תראה, יכול להיות שיש מקום למבקר פנימי נוסף, אבל - - -

דוד אזולאי: אני אגיד לך: אני יודע מה החשש הגדול פה, אני רק מציע, אני רוצה שנשקול את זה.

דוד אזולאי: יכול להיות שכשמדובר במבקר בוועדה לתכנון ובנייה, מדובר בכל זאת בהוצאה כספית.

דוד אזולאי: אין הרבה ועדות מרחביות – בואו נירגע, כולנו.

דוד אזולאי: אין הרבה ועדות מרחביות.

דוד אזולאי: ומה שאני מכיר, רוב הוועדות המרחביות יש להן כסף.

נועה בן אריה: לא, בדיוק הפוך.

נועה בן אריה: דווקא במרחביות אין.

דוד אזולאי: אני לא מסכים אתך.

דוד אזולאי: אני דווקא מכיר כמה מרחביות בצפון, שלא חסר להן.

דוד אזולאי: אבל, לא ניכנס לזה.

דוד אזולאי: אני, אבל, רוצה להציע משהו אחר: אולי אפשר למנות מבקר לכמה ועדות מרחביות מאותו אזור.

דוד אזולאי: נניח נקבע שמבקר אחד, במשרה מלאה, ימלא את הפונקציה הזאת.

דוד אזולאי: הוא ייבחר לשלוש-ארבע ועדות - - -

הראל גולדברג: ואז יהיו לו כמה מעסיקים.

הראל גולדברג: כל אחד ישלם לו אחוז משרה?

דוד אזולאי: כי תראה, מה שאנחנו מבקשים – אותה טענה יכולה לבוא מאותו מבקר עירייה או רשות מקומית שחברה בוועדה המרחבית, והוא, בצדק, ישאל: למה אני צריך לעשות את העבודה של הוועדה המרחבית?

דוד אזולאי: למה שהעירייה השכנה, או המועצה המקומית השכנה לא תעשה את הביקורת?

נועה בן אריה: השאלה למה לא לשקול את זה במסגרת הרפורמה הכוללת, ולהכניס - - -

דוד אזולאי: אנחנו נגיע לזה.

דוד אזולאי: תיארתי לעצמי שזה יבוא, אבל לפני שזה יבוא – בואו, אנחנו כרגע עוסקים בזה.

דוד אזולאי: גם אם נחליט שנחכה לרפורמה, אני מעדיף להעביר את זה בקריאה ראשונה, אחר כך נחכה לרפורמה.

דב חנין: נכון.

דב חנין: הרפורמה ממילא מגיעה בקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: לכן אמרתי: אין לי כוונות כרגע לדחות את הנושא הזה עד לרפורמה.

הראל גולדברג: לגבי המבקרים: אני חושב שהפתרון שהציעה הלשכה המשפטית הוא פתרון לא טוב.

הראל גולדברג: אני גם אסביר למה: אני חושב שלעשות רוטציה בין המבקרים זה רעיון שנועד לכישלון מסיבה פשוטה: אל"ף, יכול להיות שהמבקרים יסרבו.

הראל גולדברג: אם מבקר יגיד: אני לא רוצה, וגם השני יגיד: אני לא רוצה, וגם השלישי יגיד: אני לא רוצה, ואז אין פה מנגנון מי מכריע ביניהם.

הראל גולדברג: מה עושים אם שלושת המבקרים הרלוונטיים לא רוצים?

הראל גולדברג: אז מי במקרה כזה הוא זה שמבקר את הוועדה?

הראל גולדברג: או להפך: יכול להיות שלאחד המבקרים – בדרך כלל זה לא המבקר עצמו, בדרך כלל זה ראש הרשות שלו – יש מוטיבציית יתר לשלוט על תחום הביקורת של הרשות המקומית, ואז הם יריבו ביניהם מי רוצה להיות המבקר: אני רוצה.

הראל גולדברג: לא, אני רוצה.

הראל גולדברג: המנגנון הזה לא מייצר מנגנון של הסכמה ביניהם – שזה לא הכרחי שתהיה ביניהם הסכמה.

הראל גולדברג: אני חושב שהפתרון המוצע, אדוני היושב ראש – חלופה אחת, זה פשוט: המבקר של הרשות המקומית הגדולה ביותר, הוא מבקר הוועדה.

הראל גולדברג: ככל שיידרש עכשיו עוד תקן, נגיד, לאגף הביקורת – בתור דוגמה – אם עכשיו יידרש תקן לאגף הביקורת כתוצאה מהביקורת על הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, במקרה כזה, יכול להיות שהרשות המקומית תבוא ותגיד: אני מצפה שעכשיו אני אתוגמל על תוספת התקן שהייתי עכשיו צריכה להוסיף – ככל שיש כאן תוספת תקנית מסוימת.

הראל גולדברג: אז החלופה הראשונה זה לקבוע - - -

דוד אזולאי: בוא, הראל, תדע לך: לא נקל ראש.

דוד אזולאי: יש עבודה.

הראל גולדברג: לא, אני לא מזלזל.

דוד אזולאי: בוועדה המרחבית יש עבודה, ואם אני לוקח – אם אתה לוקח את הקריטריון של הרשות הגדולה שהוא גם ככה, יש לו את העבודה של הרשות שלו, ואתה בא עכשיו להטיל עליו מטלה נוספת של הוועדה המרחבית - - -

הראל גולדברג: לא, אני לא מזלזל בזה, אני מבין.

הראל גולדברג: דרך אגב, יכול להיות שזה גם נועד לבעיות.

הראל גולדברג: כי למשל, בביקורת במועצה דתית, ככל הידוע לי, מבקרים פנימיים לא עושים ביקורת במועצות דתיות.

הראל גולדברג: הם לא רואים את זה כחלק משלהם, הם רואים את זה כתאגיד נפרד.

דוד אזולאי: לא, לא.

דוד אזולאי: מסכים אתך.

דוד אזולאי: עושים.

דוד אזולאי: אני מכיר רשויות מקומיות.

דוד אזולאי: - - -

בני זלמנוביץ: תלוי במוטיבציה של ראש הרשות.

דוד אזולאי: זה גם נכון.

דוד אזולאי: זה תלוי במוטיבציה, תלוי במערכת היחסים.

דוד אזולאי: אבל בגדול, אני מכיר המון רשויות מקומיות ששולחות את המבקר גם למועצה הדתית ועושות עבודה, והמבקר של הרשות המקומית עושה ביקורת גם במועצה הדתית.

דוד אזולאי: מכיר את זה בהרבה מקומות.

הראל גולדברג: יכול להיות.

הראל גולדברג: חלופה נוספת, אדוני היושב ראש, זה פשוט לקבוע - - -

דוד אזולאי: הנה, מסבים את תשומת לבי שגם בירושלים היה עכשיו דוח של מבקר העירייה על המועצה הדתית.

הראל גולדברג: יש כמה.

הראל גולדברג: השאלה: בפריסה של 120 מועצות דתיות - - -

דוד אזולאי: זה גם תלוי במוטיבציה של שני הצדדים.

דוד אזולאי: אני מסכים עם זה, בהחלט.

דוד אזולאי: יש מקומות שיש שיתוף פעולה ויש שקט תעשייתי, על כל המשתמע מכך.

הראל גולדברג: כן.

הראל גולדברג: חלופה נוספת זה אולי לקבוע: לפי כללים שיקבע השר.

הראל גולדברג: להסמיך את שר הפנים.

הראל גולדברג: השאלה מה משרד הפנים אומר על זה.

הראל גולדברג: לא דנו בזה לפני כן עם משרד הפנים, אבל לקבוע שלפי כללים שיקבע השר.

הראל גולדברג: ואז השר הוא זה שקובע את הרוטציה בין המבקרים, אבל אז הנושא לא דורש את הסכמתם של המבקרים, אלא שר הפנים מטיל את זה עליהם.

הראל גולדברג: במקרה כזה אנחנו פותרים את הבעיה של: מה קורה אם אין הסכמה בין המבקרים.

הראל גולדברג: השר יכול לקבל החלטה שכל ארבע שנים, כל שנתיים, כל שנה, הוא מחליף בין המבקרים.

הראל גולדברג: השר יכול, במסגרת הכללים, לקבוע מנגנון אחר לרוטציה ביניהם, או לקבוע שאחד מהם.

הראל גולדברג: וזה כבר – אנחנו מסמיכים את השר, לקבוע במסגרת של צו מי יהיה המבקר הרלוונטי.

הראל גולדברג: אם יורשה לי כבר לומר גם את יתר ההערות לגבי הצעת החוק?

דוד אזולאי: לא, אני רוצה קודם כל לסכם את הנקודה הזאת.

חנא סוייד: אני חושב שהאלטרנטיבה, החלופה השנייה שדובר עליה כאן, עכשיו – ההצעה שישנה כאן – היא בוודאי צריכה – או השר או הממונה על המחוז, שבעצם יעשה את הסדר ויחלק את העבודה ואת התור של המבקרים השונים מהרשויות השונות.

חנא סוייד: זה בוודאי ש-אני רוצה ואני לא רוצה, זה לא נתון ככה לרצונות של האנשים.

חנא סוייד: צריך להיות איזשהו סדר מסוים, שמתחיל במבקר אחד ועובר למבקר שני.

חנא סוייד: בוודאי שצריך איזשהו כלל או איזשהו סדר מסוים שיהיה לפי החלטה של השר, או הממונה על המחוז, שהוא בעצם הממונה הישיר על הוועדות המרחביות.

חנא סוייד: בסדר גמור.

נועה בן אריה: אני חושבת שיש דווקא יתרון בולט להצעה הראשונה, של מינוי של מבקר של הרשות הגדולה ביותר, או אפילו להצעה שאדוני הציע, שמבקר אחד שימונה - -

דוד אזולאי: אני חושב שזה היה הפתרון האידיאלי.

נועה בן אריה: על פני רוטציה.

נועה בן אריה: אני חושבת שהרוטציה היא בעייתית גם מבחינת הרצף והזיכרון הארגוני ויכולת הבדיקה המעמיקה יותר.

נועה בן אריה: החלופה התדירה הזאת בין מבקרים עשויה דווקא להשפיע לרעה על עבודת הביקורת ולא ליעל אותה.

נועה בן אריה: ולכן אני דווקא חושבת שנכון יהיה ללכת עם איזשהו רצף, עם איזשהו זיכרון ארגוני שרץ לאורך תקופה יותר ממושכת.

נועה בן אריה: וכל אחת מהחלופות שהוצעה בהקשר הזה כדי לשמר את עבודת הביקורת, היא דווקא יותר נכונה.

דוד אזולאי: נועה, אני חושב שהרעיון למנות מבקר בשכר שהוא ימלא אך ורק את הפונקציה של ביקורת בוועדות המרחביות באזור שלו, לקחת שלוש-ארבע ועדות, זה הדבר הכי קלאסי והטוב ביותר.

נועה בן אריה: אגב, המועצות האזוריות לא נמצאות.

נועה בן אריה: אין כאן נציגות של המועצות האזוריות - -

יפה שפירא: הם הוזמנו.

יפה שפירא: הם גם אישרו שהם מגיעים.

נועה בן אריה: אני מדברת בשם השלטון המקומי בהקשר הזה.

הראל גולדברג: בסדר.

הראל גולדברג: צריך לזכור שהצעת החוק המקורית דיברה על מבקר לכל ועדה וזה ירד, בין היתר, משיקולים של עלות תקציבית.

הראל גולדברג: ולכן – כל תקן נוסף שאנחנו בונים פה, צריך לבחון את זה גם מבחינת - - -

דוד אזולאי: לכן אמרתי: אני לא הייתי רוצה ללכת על זה.

דוד אזולאי: אבל אתם יודעים מה?

דוד אזולאי: יש לי הצעה.

דוד אזולאי: אולי נלך על זה, ויכולה להיות איזושהי הצעת ביניים.

דוד אזולאי: אנחנו נלך באמת על ההצעה של העיר הגדולה, וזה יהיה לקדנציה.

דוד אזולאי: לכל הקדנציה.

דוד אזולאי: לא נחליף באמצע עליית הסוסים.

דוד אזולאי: אין דבר כזה.

דוד אזולאי: לכל הקדנציה.

דוד אזולאי: במקרה של חילוקי דעות - -

תומר רוזנר: מבקר הוא עובד רשות, אין לו קדנציה, לפחות נכון להיום.

דוד אזולאי: לא, אותו מבקר רשות מקומית הוא יהיה בכל הקדנציה מבקר.

דוד אזולאי: ברגע שמסתיימת קדנציה ורוצים לעשות רוטציה, אפשר לעשות רוטציה, אם לא הולכים על האופציה של היישוב הגדול.

תומר רוזנר: אז לא הבנתי.

תומר רוזנר: אז אתה אומר יישוב גדול או לא יישוב גדול.

דוד אזולאי: אז אני אומר:

דוד אזולאי: אם אנחנו הולכים על היישוב הגדול אז אין לנו בעיה.

דוד אזולאי: תמיד יהיה היישוב הגדול ואז הוא יהיה קבוע.

דוד אזולאי: אם במקרה שייווצרו חילוקי דעות ויבואו רשויות אחרות ויתנגדו לכך, אז אפשר לדרוש את הכרעת הממונה על המחוז או השר.

הראל גולדברג: אם זה המתווה, אז לדעתי עדיף להישאר באופציה של כללים שיקבע השר.

הראל גולדברג: כי כך אנחנו יוצרים פה איזשהו מנגנון של כלאיים.

הראל גולדברג: מצד אחד אנחנו אומרים: הרשות הגדולה, מצד שני אנחנו אומרים: יש חילוקי דעות, אנחנו נותנים למישהו אחר.

נועה בן אריה: לא הבנתי איפה המקום של הסירוב.

תומר רוזנר: אדוני, אני חושב שצודק מר גולדברג באומרו שההצעה הזאת לא מושלמת ושיש אפשרות שלא תהיה הסכמה בין המבקרים, לכן אני בהחלט חושב שפתרון ראוי לקבוע את הרשות המקומית הגדולה, כזאת שהמבקר שלה ישמש כמבקר הוועדה המקומית, ויחד עם זאת לאפשר לוועדה המרחבית עצמה לפנות לממונה על המחוז, על פי החלטה שלה, כדי שימנה מבקר מבין המבקרים האחרים של הרשויות.

תומר רוזנר: אני חושב שזאת אופציה טובה.

תומר רוזנר: לאפשר לוועדה המרחבית עצמה לפנות לממונה על המחוז, כדי שהוא יוכל, במקרה פרטני – אני לא חושב שצריך כללים לצורך העניין הזה – אם יש מצב של חילוקי דעות או המבקר הפנימי של הרשות הגדולה לא ממלא את תפקידו כי אין לו מספיק כוח אדם או אין לו מספיק משאבים - - -

הראל גולדברג: אבל אז אתה יוצר, מר רוזנר, אתה יוצר בעיה בכך שהביקורת היא בעצם תלויה.

הראל גולדברג: אתה לא נותן עצמאות מספקת למבקר.

הראל גולדברג: מבקר יודע שיש משהו שפוגע בעצמאות הביקורת שלו.

תומר רוזנר: המבקר תמיד תלוי במועצה.

תומר רוזנר: גם בעירייה, המבקר תלוי במועצה ואפשר לפטר אותו.

הראל גולדברג: יש גם הגנות מיוחדות, זה לא פשוט לפטר אותו, צריך רוב מיוחד.

בני זלמנוביץ: הפתרון צריך שיהיה, שבעל סמכות, זה שמקבל את הסמכות, אם זו הרשות הגדולה, היא יכולה לפנות לממונה אם היא לא רוצה, והוא יחליט.

בני זלמנוביץ: אבל בעל סמכות צריך להיות אחד, וזה הרשות הגדולה.

דוד אזולאי: ואם יש חילוקי דעות והאחרות, הקטנות, לא רוצות את המבקר של הרשות הגדולה?

דוד אזולאי: צריך איזשהו מנגנון, רבותיי.

דוד אזולאי: מדובר בוועדות מרחביות, לא פעם, שש-שבע רשויות עם המון המון רגישויות.

דוד אזולאי: לכן צריך לחשוב על איזשהו מנגנון, שאם אין הסכמה, לתת אפשרות ללכת לאיזשהו גורם מוסמך, כמו הממונה על המחוז או שר הפנים, שהם יכריעו בעניין הזה.

חנא סוייד: אני רוצה להוסיף כאן, שאם אנחנו קובעים שזה המבקר של הרשות הגדולה, אז אני מניח שהרשות הגדולה לא תרצה לעשות את השירות הזה בחינם.

דוד אזולאי: בכל מקרה.

דוד אזולאי: אף אחד לא יסכים לעשות את זה בחינם.

חנא סוייד: לא, אם אתה עושה את זה ברוטציה בין כל הרשויות, אז יש היגיון בזה.

חנא סוייד: כל אחד נותן את החלק שלו.

חנא סוייד: אבל אם אתה קובע שזה המבקר של הרשות הגדולה, אז יגידו לך: אתה מטיל עלי כאן אחריות שלצדה אני אבקש כסף או תקן כלשהו.

חנא סוייד: לכן צריך להיזהר בעניין הזה.

חנא סוייד: ומצד שני, גם להשאיר את זה – הסידור הכי טוב זה, לדעתי – אם רוצים להשקיע בזה כסף, אם לזה יש תקציב, אז אין בעיה, אז למנות מבקר פנים בדרך המקובלת, ואז אין בעיה.

חנא סוייד: ואם לא רוצים להשקיע בזה כסף מהתקציב של הוועדה המקומית, אז להשאיר את זה על כל הרשויות.

חנא סוייד: אחרת, להשאיר את זה על הרשות הגדולה או כל רשות אחרת שהיא תעשה את זה, תהיה בעיה תקציבית לגביה.

חנא סוייד: והממונה על המחוז – איך הוא יקבע?

חנא סוייד: הוא סתם יגיד: אני רוצה את זה או אני רוצה את זה?

חנא סוייד: צריך איזשהו כלל רחב.

הראל גולדברג: אדוני היושב ראש, אני חושב שבתמצית הדברים שנאמרו פה כן עדיפה רוטציה, אבל מי שקובע את הרוטציה זה שר הפנים או הממונה על המחוז, ולא המבקרים בינם לבין עצמם.

דוד אזולאי: יש לי עוד הצעה.

דוד אזולאי: בואו נקבע שהוועדה המרחבית, בכינוסה הראשון, תקבע מי יהיה המבקר – תנו עצמאות לראשי הרשויות, לנציגי הוועדה המרחבית, לקבוע מי יהיה המבקר, ואם יהיו חילוקי דעות, אז ההכרעה תהיה השר או מי מטעמו.

תומר רוזנר: מנהל המחוז.

דוד אזולאי: מנהל המחוז.

חנא סוייד: אבל לאיזה תקופה הם יקבעו?

דוד אזולאי: המבקר שייבחר, ייבחר לחמש שנים.

חנא סוייד: והוא יבוא מתוך המבקרים של הרשויות?

דוד אזולאי: בדיוק.

דוד אזולאי: ואנחנו גם נגביל, שתוך שלושה חודשים או חודשיים מיום כינוסה של הוועדה המרחבית, הכינוס הראשון, תוך חודשיים, יתחייבו למנות מבקר.

דוד אזולאי: במקרה של חילוקי דעות יכריע הממונה על המחוז.

הראל גולדברג: ואם לא מינו אותו שלושה חודשים, אז זה יעבור לממונה על המחוז.

דוד אזולאי: אוקי.

דוד אזולאי: ואז הוא ימנה.

הראל גולדברג: הוא ימנה.

דוד אזולאי: אוקי.

הראל גולדברג: ונקבע אבל שזה חמש שנים, ואי אפשר להחליף אותו באמצע בגלל שביטלו את - - -

דוד אזולאי: רבותיי, אני לא רוצה להיכנס להגדרה של חמש שנים ואני אגיד לכם למה.

דוד אזולאי: אנחנו עדים לכך שהוועדות המרחביות, החילופי-גברי שמה, לא תמיד מתבצעות במקביל לבחירות ברשויות המקומיות.

דוד אזולאי: לפעמים זה לוקח קצת יותר זמן.

הראל גולדברג: אבל אני כן הייתי מציע לקבוע תקופה כדי לשמור על עצמאות הביקורת.

דוד אזולאי: אז בבקשה.

דוד אזולאי: בואו נקבע: תוך שישה חודשים מיום פרסום הרשומות של תוצאות הבחירות ברשויות.

הראל גולדברג: לא, משך כהונתו של המבקר.

הראל גולדברג: משך הכהונה של המבקר באחת הרשויות בוועדה המרחבית.

הראל גולדברג: לקבוע, למשל, שכל שלוש שנים הם יכולים להחליף, אבל בתוך השלוש שנים האלה – לא מחליפים אותו.

הראל גולדברג: כדי שזה יהיה ברור.

דוד אזולאי: אז אמרתי: לא הייתי עושה את זה לשלוש שנים, הייתי קובע את זה לחמש שנים, שזאת הקדנציה.

דוד אזולאי: לקבוע קדנציה של חמש שנים, כאשר אנחנו מאפשרים שישה חודשים מיום פרסום התוצאות לבחירות - - -

תומר רוזנר: למה כל כך הרבה זמן?

הראל גולדברג: כן, זה הרבה.

נועה בן אריה: המון זמן.

דוד אזולאי: רבותיי, אני חי את השטח, אולי אתם לא.

דוד אזולאי: אני רוצה להביא לידיעת

דוד אזולאי: כם שישנן ועדות מרחביות, נכון להיום – ויאשר את זה נציג משרד הפנים – עד היום טרם הוחלפו חברים באותן ועדות מרחביות.

דוד אזולאי: אמת או לא, אדוני?

בני זלמנוביץ: אמת.

דוד אזולאי: ולכן, יכול להיות שהחצי שנה הזאת תדרבן גם את משרד הפנים לבצע את המינויים הנדרשים.

בני זלמנוביץ: זה לא באשמתנו, העיכוב.

דוד אזולאי: אני כרגע לא מחפש אשמים, אני מדבר על עובדות.

דוד אזולאי: וזו לא פעם ראשונה שזה קורה, דרך אגב.

דוד אזולאי: זה דברים שחוזרים על עצמם, זה כתוצאה מחילוקי דעות בין הרשויות המקומיות, וכאלה – לכן אני חושב שזמן של חצי שנה - - -

תומר רוזנר: חצי שנה ממתי?

דוד אזולאי: מיום פרסום תוצאות הבחירות.

הראל גולדברג: ובחצי השנה הזאת עבודת הביקורת תהיה של המבקר מהקדנציה הקודמת?

דוד אזולאי: ברור.

דוד אזולאי: הביקורת לא נפסקת.

דוד אזולאי: היא ממשיכה עד שנכנס החדש.

הראל גולדברג: אז אולי לכתוב: חמש שנים, או עד ליום מינוי נציגי הוועדה המרחבית החדשים - - -

דוד אזולאי: לא, לא עד ליום.

דוד אזולאי: אני לא חושב.

הראל גולדברג: - - - זה למצב שבו אם גם אחרי שישה חודשים לא הוחלפו נציגי הוועדה המרחבית, שיהיה ברור שעדיין מכהן הקודם.

חנא סוייד: נכון.

חנא סוייד: בסדר.

חנא סוייד: מקובל.

בני זלמנוביץ: אפשר להגיד שכל עוד לא מונה המבקר, ימשיך - - -

דוד אזולאי: כל עוד לא מונה המבקר - - -

תומר רוזנר: נעשה את זה: תוך חודשיים מיום שמתחלפים החברים, הם צריך להחליף.

בני זלמנוביץ: לא תמיד כל החברים מתחלפים.

בני זלמנוביץ: לפעמים - זה מנגנון קצת מורכב, שתלוי בשאלונים שהם ממלאים, בהסדרי ניגוד עניינים.

חנא סוייד: לגבי חברי הוועדה.

בני זלמנוביץ: לגבי חברי הוועדה.

בני זלמנוביץ: לכן אולי ההצעה של החצי שנה - - -

תומר רוזנר: אבל חצי שנה ממה?

דוד אזולאי: אני חושב: חצי שנה ממועד הבחירות.

דוד אזולאי: זה הזמן הקובע.

חנא סוייד: ממועד הבחירות.

חנא סוייד: מפרסום התוצאות.

תומר רוזנר: ואז יהיה לך – במקרה שאתה הצגת – שאם לא מינו, למשל, אז "הוותיקים", במירכאות, ימנו.

דוד אזולאי: לא, אבל בשביל זה יש לנו את המנגנון של הממונה על המחוז.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: הם ימנו.

תומר רוזנר: הם ימנו.

תומר רוזנר: הרי הוועדה המרחבית לא חדלה להתקיים.

תומר רוזנר: היו בחירות, עברה חצי שנה, ולא התחלפו החברים מסיבות כאלה ואחרות.

תומר רוזנר: אז החברים הישנים ימנו.

דוד אזולאי: ימנו.

דוד אזולאי: שימנו, אז מה?

חנא סוייד: שימנו.

חנא סוייד: נכון.

תומר רוזנר: בסדר.

דוד אזולאי: אני אומר: מבחינתנו, הדבר הטוב ביותר – קודם כל, שלא ייווצר חלל, שאין מבקר.

דוד אזולאי: כל עוד יש מבקר והוא מתפקד, אין לי בעיה.

חנא סוייד: שתהיה ועדה חוקית ושהיא תמנה.

חנא סוייד: גם אם היא ותיקה, חברים ותיקים או חברים חדשים.

חנא סוייד: זה היינו הך.

הראל גולדברג: ככל שאנחנו מתקדמים בדיון, לדעתי צריך להגיע למסקנה שהכי פשוט זה המבקר של הרשות הגדולה וזהו זה.

הראל גולדברג: אנחנו מגיעים להמון קונסטלציות והמון אפשרויות.

הראל גולדברג: קובעים שהמבקר זה המבקר של הרשות הגדולה.

דוד אזולאי: ואם הרשויות לא מסכימות?

נועה בן אריה: אני לא יודעת אם יש אפשרות כזאת.

נועה בן אריה: אנחנו נקבע פה הוראה בחוק, ואין פה מסכים או לא מסכים.

דוד אזולאי: כן.

נועה בן אריה: זה לא גן.

נועה בן אריה: יש הוראה חוקית.

תומר רוזנר: בעיקרון , אני מסכים שברירת מחדל כזו של מבקר הרשות הגדולה היא ברירת מחדל טובה והיא פשוטה.

תומר רוזנר: אבל, כפי שהציע חבר הכנסת סוייד, יכול להיות מצב שבו תבוא הרשות הגדולה ותטען, ובצדק: למה אתם מטילים עלי את העלות הכספית הזאת, כשאתם גם נהנים מכספי הוועדה המקומית, וכולי.

דוד אזולאי: דרך אגב, באמת, הרשות המקומית הגדולה גם נהנית יותר מאשר – בתקציבים.

חנא סוייד: אבל לפי כללים שוויוניים.

חנא סוייד: אלא אם כן, כתוצאה מכך שמטילים עליה את האחריות הזאת, בהשתתפויות שלה, במכסות שלה, ייקחו את זה בחשבון.

חנא סוייד: מצד הרשות הגדולה לא תהיה בעיה אם יפצו אותה.

דוד אזולאי: אני לא מציע להיכנס לנושא התגמול הכספי כרגע.

דוד אזולאי: לא ניכנס לזה.

דוד אזולאי: בואו נתחיל עם זה.

חנא סוייד: אם זה לא רוטציה – זה מתבקש.

דוד אזולאי: אני חושב שהרעיון של הרוטציה הוא רעיון שלא יתפקד כמו שצריך.

חנא סוייד: הוא לא הכי טוב אם אתה לא מתקצב את מבקר הפנים.

חנא סוייד: אם אתה מתקצב, אז בוודאי לא צריך רוטציה, אפשר למנות, כמו שאתה ממנה כל אחד, ולדעתי זה הפתרון הכי טוב.

חנא סוייד: אבל, אם אתה לא רוצה לתקצב ובכל זאת אתה רוצה ביקורת פנים מהרשויות שחיות את הוועדה המקומית, שייכות לה, אז הרוטציה היא הפתרון הכי טוב.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, גם ההצעה שלך, שכעבור חמישה חודשים ממנים מבקר פנים – כאן אתה ממנה מבקר פנים, כאילו אתה מטיל עליו ורק הוא, את התפקיד הזה.

חנא סוייד: זה בעצם אומר שהרשות המקומית שממנה בא המבקר הזה, גם היא, גם אם היא הגדולה, או שהיא הקטנה, לא חשוב מה, תגיד: אבל למה מטילים עלינו?

חנא סוייד: צריך לתגמל אותנו על העניין הזה.

בני זלמנוביץ: במידה והוא יצטרך, יהיה זקוק, לשעות נוספות כדי לבקר את הוועדה המרחבית, אז - - -

חנא סוייד: זהו.

חנא סוייד: אז אתה צריך להיכנס לגמול.

בני זלמנוביץ: אנחנו מדברים על עובד שיש לו עבודה, ואנחנו מטילים עליו עוד תחום ביקורת.

בני זלמנוביץ: ולכן, במידת הצורך, או שהוא יבקש בקשה לשעות נוספות, או שימצאו את הדרך.

חנא סוייד: אני מסכים.

דוד אזולאי: תסלחו לי, אבל אני לא יודע – חבר הכנסת חנא סוייד, אנחנו צריכים לפשט תהליכים ולא לסבך תהליכים.

דוד אזולאי: זו דעתי, אני לא יודע מה אתם חושבים.

דוד אזולאי: אני אומר: קודם כל, מדובר על מבקר.

דוד אזולאי: צריכה להיות הסכמה.

דוד אזולאי: כשאתה הולך ומטיל את זה על העיר הגדולה – בתוך עמי אנכי יושב.

דוד אזולאי: אנחנו מכירים את המנטליות, מכירים: – למה הוא, בטח עכשיו זה יחפש לי – אבל ברגע שהמליאה היא אשר תקבע מי יהיה המבקר ותהיה הסכמה, ובאין הסכמה הממונה הוא שיכריע – כאשר השוט של הממונה על הראש שלהם – הם יעדיפו שהם יקבעו מאשר הממונה יקבע.

דוד אזולאי: רק כי הם לא יודעים את מי הוא יקבע.

דוד אזולאי: לכן אני חושב: בואו ניתן את הסמכות הזאת למליאה של הוועדה המרחבית, שמורכבת מראשי רשויות, מאנשי ציבור, מנציגי ממונה על המחוז.

דוד אזולאי: יושבים שם נציגים נכבדים, שאני חושב שאפשר לסמוך עליהם שהם יבחרו את המבקר.

דוד אזולאי: ובאם העסק הזה לא יתבצע בתוך חצי שנה, אז המנגנון יהיה שהממונה על המחוז הוא אשר יקבע את המבקר.

בני זלמנוביץ: אז אפשר יהיה לתת את הסמכות לממונה על המחוז, שבהתייעצות עם ראשי הרשויות שבתחום הוועדה המרחבית, הוא יחליט כל חמש שנים.

דוד אזולאי: למה אני צריך להכניס את הממונה אם יש הסכמה של חברי המליאה?

דוד אזולאי: למה?

בני זלמנוביץ: אם יש הסכמה, אז תהיה בכל מקרה הסכמה, שהממונה ידאג להסכמה הזאת.

דוד אזולאי: אני חושב שחברי המליאה הם ילדים גדולים, והם יכולים לקבוע לעצמם את המבקר בהסכמה, והם ייקחו בחשבון אם יש צורך לתגמל, או לא לתגמל.

דוד אזולאי: והם יודעים שזה לתקופה מסוימת.

דוד אזולאי: בעוד כחמש שנים, יעשו ביניהם איזושהי רוטציה שכל חמש שנים מישהו אחר יהיה, והם יקבעו את הנהלים.

דוד אזולאי: למה אנחנו צריכים להתערב בחקיקה בנושא הזה?

דוד אזולאי: זוהי דעתי.

חנא סוייד: אני מסכים.

דוד אזולאי: מה אומר אדוני, היועץ המשפטי?

תומר רוזנר: אני חושב שאתה צודק.

בני זלמנוביץ: רק להוסיף את ההערה של עורך דין גולדברג, שבאמת הבחירה היא לכל התקופה ואי אפשר יהיה לשנות אותה.

בני זלמנוביץ: זה שיהיה ברור.

דוד אזולאי: ברור.

דוד אזולאי: זה ברור.

דוד אזולאי: אמרתי את זה.

דוד אזולאי: ביקורת לשנתיים היא לא ביקורת.

דוד אזולאי: עד שהוא ילמד את המנגנון, עד שהוא יתחיל לבצע, אנחנו מפספסים את העיקר.

דוד אזולאי: בשום אופן לא.

דוד אזולאי: לדעתי, מבקר צריך להיות לפחות קדנציה אחת, שלדעתי קדנציה זה לפחות חמש שנים, בשלטון המקומי.

דוד אזולאי: על נושא השקיפות התקציבית.

דוד אזולאי: בנושא הזה נדמה לי שיש איזשהו מנגנון שכבר קיים בוועדות המקומיות, ושמה נדרשות הרשויות לתת שקיפות, ואני חושב שאפשר לאמץ את אותו מנגנון קיים ברשויות המקומיות, גם לגבי הוועדות המרחביות.

נועה בן אריה: אין שאלה.

נועה בן אריה: אין מחלוקת בעניין הזה.

נועה בן אריה: המחלוקת היחידה שיש בעניין הזה, היא הנושא של אתר האינטרנט של הוועדות.

נועה בן אריה: כיום, עוד אין אתר אינטרנט לכל הוועדות, ודאי וודאי לא למרחביות.

הראל גולדברג: יש חובה לרשות מקומית להקים אתר, אבל לא לוועדה מרחבית.

נועה בן אריה: יש חובה רק לרשות מקומית.

נועה בן אריה: אגב, אותה חובה שהיה לה מועד פלוס איזשהו גרייס מטעם שר הפנים, גם הוא כבר חלף עבר, ועדיין יש רשויות שמקרטעות בעניין אתר האינטרנט.

הראל גולדברג: נכון.

נועה בן אריה: קל וחומר בוועדות, שבהן לא קיימת עדיין חובה שבדין, ואני הבנתי שבמסגרת הרפורמה תוחל אישזושהי חובה, מכיוון שתהיה הרבה מאד עבודה מקוונת של הוועדה במסגרת הרפורמה, מה שיחייב הקמת אתר אינטרנט.

נועה בן אריה: לכן החלה כאן, במסגרת החוק, עוד בטרם אנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים עם הרפורמה, היא בעייתית.

נועה בן אריה: אני מציעה שלגבי ועדות מרחביות, הפרסום ייעשה באתרי האינטרנט של כל רשות ורשות שחברות בוועדה, הן תמצאנה את התקציב.

נועה בן אריה: כמובן, במקומית, זה באתר האינטרנט של הרשות, כך שאין בכלל בעיה עם העניין.

דוד אזולאי: זאת אומרת, את אומרת שכל רשות מקומית שחברה בוועדה המרחבית, היא תפרסם את התקציב שלה.

דוד אזולאי: כלומר, יוצא איפה שאם יש חמש רשויות, אז יהיה פרסום בחמש רשויות.

נועה בן אריה: כן, כן.

נועה בן אריה: בהחלט.

דוד אזולאי: אין לי בעיה.

דוד אזולאי: מצוין.

דוד אזולאי: אתה מסכים?

חנא סוייד: כן.

דוד אזולאי: ואז בעצם אנחנו משתמשים בחובה בחוק שמחייבת את הרשות המקומית, ואז בעצם אנחנו אומרים להם: תשתמש באותה חובה, ואתה לא צריך להקים לעצמך את האתר.

נועה בן אריה: נכון.

דוד אזולאי: מה שהיא רוצה זה שהוועדות המרחביות ישתמשו באתר של הרשויות המקומיות.

דוד אזולאי: זה אומר שאם יש חמש רשויות מקומיות באותה ועדה מרחבית, הדוח הכספי יתפרסם באותן חמש רשויות, באתר שלהן.

הראל גולדברג: כן.

הראל גולדברג: עכשיו השאלה היא אם הביטוי "תמצית תקציב" מוכר לכולם, ואם זה יהיה משהו שהוא פחות או יותר מנגנון אחיד.

תומר רוזנר: זה הביטוי בפקודת העיריות.

תומר רוזנר: אם הרשויות המקומיות מבינות את זה - - -.

הראל גולדברג: בסדר גמור.

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול: כשאתה מדבר על תמצית תקציבית, אתה מדבר על הוצאות, על הכנסות?

דוד אזולאי: שזה יופיע.

תומר רוזנר: בהחלט כן.

תומר רוזנר: העיקריים.

דוד אזולאי: אוקי, בסדר.

חנא סוייד: אני רק אבקש שהעניין של פרסום באתר האינטרנט של הוועדה המקומית, במידה שישנו, שיהיה – זאת אומרת, אני לא רוצה לבטל את - - -

בני זלמנוביץ: ככל שיש אתר כאמור.

נועה בן אריה: ככל שיש אתר כאמור.

דוד אזולאי: בנוסף.

חנא סוייד: אוקי.

תומר רוזנר: יפורסם ברשומות באתר האינטרנט של הוועדה המקומית, ככל שיש אתר כאמור.

דוד אזולאי: אוקי.

הראל גולדברג: ברשות

הראל גולדברג: כם רק – עו"ד רוזנר, שאלה רק לגבי ההחלה.

הראל גולדברג: מכיוון שוועדות מרחביות יש בעיקר בהתיישבות האזורית שלהן, וכאן אנחנו עוסקים בפקודת העיריות - - -

דוד אזולאי: לא, לאו דווקא במועצות האזוריות זה קיים, גם במועצות המקומיות.

הראל גולדברג: בסדר.

הראל גולדברג: בסדר גמור.

הראל גולדברג: רק לא בעיריות, זו כוונתי.

הראל גולדברג: זה לא מופיע בהכרח בעיריות.

הראל גולדברג: ועדות מרחביות הן לא בהכרח בעיריות.

תומר רוזנר: כיוון ששיטת החקיקה שנכפית עלינו על ידי הנציב העליון היא שפקודת המועצות המקומיות עובדת בדרך של החלה, הסעיפים של הביקורת הפנימית מוחלים שם.

נועה בן אריה: בסעיף 34 לפקודה.

תומר רוזנר: - - - 34, בסעיף 13.

נועה בן אריה: אה.

נועה בן אריה: פה?

תומר רוזנר: בסעיף 13ז.

הראל גולדברג: ברפורמה גם מוצע שזה יעבור לחוק התכנון והבניה, כל סעיפי הביקורת.

נועה בן אריה: התיקון הוא תיקון עקיף.

נועה בן אריה: אתה עושה תיקון עקיף ואז אתה מחיל את החובה.

הראל גולדברג: כן, בסדר.

דוד אזולאי: לחבר הכנסת חנא סוויד: אנחנו כרגע נעביר את זה בקריאה ראשונה.

דוד אזולאי: ובמליאה, אני מניח שקריאה ראשונה – אם תוך כדי תגיע הרפורמה הגדולה שמוצעת בתכנון ובנייה, ואני מניח שהנושא הזה, יגעו בו שמה, אז נצטרך לשלב את הצעת החוק שלך בתוך הרפורמה, במקרה שהיא לא נמצאת שם.

חנא סוייד: בהחלט.

דוד אזולאי: בסדר?

דוד אזולאי: ככה שלא נעכב את החקיקה בנושא הזה.

דוד אזולאי: כי אני אגיד לכם: אחת החששות שלי שכרגע, כל דבר שיבוא, מה שקשור לתכנון ובניה, יגידו: "סטופ", רק רגע, חכו לרפורמה.

דוד אזולאי: מתי תבוא הרפורמה, אני לא יודע.

תומר רוזנר: לא, האמת ניתנת להיאמר שהממשלה, לפחות לגבי הצעות החוק הממשלתיות שהיו בנושא תכנון ובנייה, ביקשה בצורה רשמית לעכב אותן.

תומר רוזנר: היתה בקשה מפורשת לעכב את כל החקיקה, שהיתה גם בחוק ההתייעלות וגם במסגרות אחרות.

תומר רוזנר: ביקשו בשלב זה לעכב אותן עד שתובא הרפורמה.

תומר רוזנר: הממשלה לפחות כן ביקשה לעכב אותן.

דוד אזולאי: אז תראה, אדוני היועץ המשפטי.

דוד אזולאי: אם אנחנו מדברים על עיכוב, בוא נתחיל אותו אחרי הקריאה הראשונה - -

תומר רוזנר: לא, זה בסדר.

תומר רוזנר: זה לא - - -

דוד אזולאי: נעביר את זה כרגע קריאה ראשונה.

תומר רוזנר: אני מבין שחבר הכנסת סוייד התחייב לתאם את ההצעה שלו עם הרפורמה.

תומר רוזנר: כך שאין בעיה בעניין הזה.

חנא סוייד: כן, כן.

חנא סוייד: ודאי.

דוד אזולאי: אוקי.

דוד אזולאי: אז אפשר לגשת להצבעה.

דוד אזולאי: מה שאני רק רוצה - - -

בני זלמנוביץ: לגבי סעיף בתיקון בפקודת העיריות 170א, אז רק שיהיה כתוב שבתחום העירייה, לגבי ועדה מקומית לתכנון ובנייה, שתחום התכנון שלה כולל רק את תחום העירייה.

קריאה: לא, לא.

נועה בן אריה: לא.

נועה בן אריה: אתה לא צריך את זה.

בני זלמנוביץ: למה אני לא צריך?

קריאה: כי יש שתי אופציות.

נועה בן אריה: או מקומית או מרחבית.

תומר רוזנר: יש ועדות מקומיות שתחום העירייה הוא לא זהה לתחום מרחב התכנון, ואין רשות מקומית אחרת.

דוד אזולאי: אוקי, רבותיי.

דוד אזולאי: סיכומו של דבר: לגבי נושא התקציב אנחנו מסכמים שכל רשות מקומית תפרסם באתר שלה את התקציב, ובנוסף, באם יש תקציב לאותה ועדה – תשתמש באתר.

דוד אזולאי: לגבי הנושא של הביקורת אנחנו מחליטים שהוועדה, מליאת הוועדה, היא שתבחר את המבקר, ואם יש חילוקי דעות, תוך חצי שנה מיום פרסום תוצאות הבחירות, הנושא יועבר להכרעתו של הממונה על המחוז.

דוד אזולאי: בסדר?

חנא סוייד: מאה אחוז.

נועה בן אריה: כן.

דוד אזולאי: אוקי, רבותיי.

דוד אזולאי: מי בעד הצעת החוק?

דוד אזולאי: מי נגד?

דוד אזולאי: מי נמנע?

דוד אזולאי: הצבעה בעד הצעת החוק – 2 נגד – אין נמנעים – אין הצעת חוק חובת פרסום תקציב התכנון והבנייה וחובת הביקורת עליו (תיקוני חקיקה), התשס"ט-2009 נתקבלה.

דוד אזולאי: אין מתנגדים, אין נמנעים, לפיכך אני מודיע שהצעת החוק עוברת לקריאה ראשונה במליאה.

דוד אזולאי: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.