ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 178, 2010-02-09 10:00

כרמל שאמה-הכהן: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: את הדיון הראשון קיימו ב-30 בנובמבר בשנה הקודמת.

כרמל שאמה-הכהן: לפי מיטב זכרוני, קראנו את סעיף 1 אבל לא הצבענו עליו.

כרמל שאמה-הכהן: לאור הנוסח החדש המונח לפנינו, אני מציע להתחיל את ההקראה מחדש.

ראובן קוגן: סעיף 1 לא השתנה.

לאה ורון: גם סעיף 2 לא.

כרמל שאמה-הכהן: אין פה הרבה חברי כנסת שישאלו שאלות, ואני מציע שנתחיל את ההקראה מההתחלה.

לאה ורון: מי מנציגי הממשלה קורא את הצעת החוק?

תומר רוזנר: אני מציע שורד תקרא.

ורד קירו-זילברמן: קוראת סעיפים 1-4: בחוק רישום שיכונים ציבוריים(הוראת שעה), התשכ"ד-1964 (להלן- החוק העיקרי), בסעיף 1, בהגדרה "פעולת רישום", בפסקה (2), במקום "לפי סעיף 8(ב)" יבוא "להבטחת תשלום הלוואה שניתנה על ידי המדינה, או על פי הסכם עם המדינה, לשם מימון הקמת השיכון הציבורי" בסעיף 1א(א), במקום "הכל אם בנייתם החלה לפני כ"ט בטבת התשנ"ה (1 בינואר 1995), או אם נכללו" יבוא "ושנכללו" ובמקום י"ב בטבת התשנ"ט (31 בדצמבר 1998)" יבוא "כ"ג בתמוז התשס"ט (15 ביולי 2009)".

ורד קירו-זילברמן: סעיפים 2 עד 5 ו-8 עד 11 – בטלים.

ורד קירו-זילברמן: במקום סעיף 12 יבוא: "ראיות 12.

ורד קירו-זילברמן: אושרו בניינים כשיכון ציבורי לפי האמור בסעיף 1א, ישמש האישור ראיה חותכת לכך שהבניינים הוקמו על ידי המדינה או מטעמה או ביוזמתה, נכללו בתכנית שאושרה לפי חוק התכנון והבניה, התשכ"ה-1965, עד יום כ"ג בתמוז התשס"ט (15 ביולי 2009), ושבנייתם החלה בתוך שנתיים ממועד אישור התכנית".

צביה אפרתי: הכוונה היתה שזה יעבור בחוק ההסדרים ב-15 ביולי.

צביה אפרתי: כיוון שלא, אני מציעה את ה-31 בדצמבר 2009.

תומר רוזנר: מדובר בשינוי מהותי של הצעת החוק.

תומר רוזנר: מדובר על הארכה של הוראת שעה עד 15 ביולי.

תומר רוזנר: לא ניראה לי שניתן לעשות מהלך כזה, מבלי שנעשו כל הפרסומים וזה נשמע לראשונה כאן, במהלך הדיון הזה.

כרמל שאמה-הכהן: אם זה יעבור הליך חקיקה, זה לא מספיק.

לאה ורון: אבל צריך להבין את המהות.

תומר רוזנר: המהות היא שמדובר בשינוי דרמטי בכל המהלכים הקשורים לשיכונים ציבוריים.

תומר רוזנר: מדובר פה בהליך חריג מבחינת הליכי התכנון.

תומר רוזנר: הממשלה ביקשה, ובצדק, לבטל את החריג הזה וליצור במקומו מנגנון קבוע, שיאפשר רישומם של שיכונים ציבוריים בדרך רגילה ולא בדרך חריגה של ועדת תיאום מיוחדת, שעובדת ברשות משרד השיכון.

תומר רוזנר: הממשלה קבע תאריך מסוים שבו ההסדר הקודם ייפסק וההסדר החדש יחל.

תומר רוזנר: יש להניח, שכל הגורמים הרלוונטיים יסתדרו לפי זה, ואין מקום לבוא עכשיו ולשנות בצורה כל כך מהותית את התאריכים.

ראובן קוגן: תאריך היעד של חוק ההסדרים, שם הוגש התיקון הזה, היה 15 ביולי.

ראובן קוגן: אנחנו רצינו להקפיד על מצב בו התיקון הזה מטפל רק בתוכניות שכבר אושרו.

ראובן קוגן: אנחנו לא רצינו לטפל בתוכניות שטרם אושרו, כך שאנשים יעשו תוכניות לא מדויקות וירוצו יום אחרי זה לתקן אותן.

ראובן קוגן: רצינו שהעסק הזה יהיה גמור ברמה התכנונית לפני שהחוק עובר ומאפשר את הגשת הבקשות לפיו.

ראובן קוגן: מאחר והעיכוב של חצי שנה לא נבע מסיבה מהותית אלא מסיבות הנובעות מתהליכים חקיקה, פגרות וסדר יום של הכנסת, אני לא חושב שאנחנו צריכים למנוע מאותן תוכניות שכבר אושרו במהלך חצי השנה להיות מוגשות בהתאם לתיקון הזה.

ראובן קוגן: לכן, אני לא רואה בזה דרמה ברמה הממשלתית.

ראובן קוגן: כל הגורמים הרלוונטיים נמצאים כאן בכל מקרה.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש עוד מישהו שרואה בעיה עם השינוי?

כרמל שאמה-הכהן: אני רואה שלא.

כרמל שאמה-הכהן: מה הצעתם, 31 בדצמבר?

ראובן קוגן: כן.

ראובן קוגן: סוף שנה שעברה.

צביה אפרתי: כן.

צביה אפרתי: אני רוצה לומר, שלא קרה כלום.

צביה אפרתי: אף אחד לא יכול היה לפעול, כי החוק לא עבר.

צביה אפרתי: אף אחד מהגופים לא נערך.

צביה אפרתי: מדובר בתום לב.

תומר רוזנר: צריך לזכור, שברגע שהחוק יעבור כל התוכניות החדשות מה-15 ביולי יעברו בהליך החדש המוצע כאן בהצעת החוק, שהוא הליך של ועדת משנה של ועדה מחוזית שתוכל לאשר את הדברים האלה בצורה הרבה יותר מסודרת ממה שהיה עד עכשיו.

כרמל שאמה-הכהן: מה ההבדל בין תוכנית של 14 ביולי לתוכנית של 16 ביולי?

תומר רוזנר: הרצון של משרד השיכון היה להאריך את ההסדר החריג שהיה קיים בהוראת שעה משנה 1964 ולא רק עד ה-15 ביולי.

תומר רוזנר: באו משרדי הממשלה ואמרו שצריך לשים להסדר הזמני הזה סוף.

תומר רוזנר: ביקשו לקבוע תאריך מסוים, שבו הולכים ומסיימים את העניין.

תומר רוזנר: ממילא עכשיו צריכים להחליט לאן מגישים את התוכניות: או ללכת להסדר הזמני או ללכת להסדר הקבוע.

ראובן קוגן: להסדר הזמני לא יכולים לגשת.

ראובן קוגן: כל מה שאחרי 2000 לא יכול ללכת לפי ההסדר הזמני.

ראובן קוגן: כל מה שעושים פה זה מאריכים את האפשרות של תוכניות שבין יולי לדצמבר, להגיש לוועדת המשנה וללכת לפי תהליך אחר.

לאה ורון: כל מה שאחרי 2009.

ראובן קוגן: כן.

ראובן קוגן: סוף 2009.

ראובן קוגן: התוכניות שהוגשו בתוך החצי שנה הן אלה שיוגשו לוועדה המחוזית החדשה הזו, ולא ילכו לתהליך אחר.

ראובן קוגן: זה בדיוק מה שזה אומר.

תומר רוזנר: זה בדיוק הפוך.

קריאה: אם וכאשר יהיה צורך.

תומר רוזנר: זה בדיוק הפוך.

ראובן קוגן: זה מה שזה אומר.

לאה ורון: מכניסים למנגנון הקבוע עוד תוכניות ועד לתאריך דצמבר 2009.

ראובן קוגן: שזה ממילא כבר נגמר.

ראובן קוגן: לכן, מהות אין פה.

ראובן קוגן: יש פה רק עניין של עיכוב לוחות זמנים והתאמה.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש עוד הערות?

אמיר פז: ההנחה היא, שעד התאריך של הארכה ילכו לוועדת התיאום הישנה, וזה לא נכון.

אמיר פז: גם תוכנית שאושרה בשנת 2001 או 2005 הולכת לוועדת המשנה.

אמיר פז: זה לא נכון שאם אנחנו מאריכים אז עוד חצי שנה של תוכניות ילכו לוועדת התיאום ולא לוועדת המשנה.

אמיר פז: הכל הולך לוועדת המשנה.

ראובן קוגן: הכל הולך לוועדת המשנה.

ראובן קוגן: מבחינה זו אין פה שום שינוי.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש עוד הערות?

כרמל שאמה-הכהן: אני רואה שלא.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להצביע על סעיפים 1-4.

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 1-4 התקבלו

כרמית יוליס: יש לי הערה לסעיף 3.

כרמית יוליס: הגיעה אלינו הערה מרשם המקרקעין, שמבקש שבמסגרת ביטול הסעיפים בחוק רישום שיכונים ציבוריים(הוראת שעה) נוסיף גם את ביטול סעיף 7א, שקובע שכאשר רשם המקרקעין צריך לרשום את הזכויות הוא יבדוק האם שולמו תשלומי החובה.

כרמית יוליס: אם הוא נוכח שהם לא שולמו, הוא ירשום הערה על כך שתשלומי החובה לא שולמו.

כרמית יוליס: הרשמים העבירו לנו הערה, לפיה הסעיף הזה מאוד מכביד על הרישום, והוא יוצר מסוכה מיותר.

כרמית יוליס: מבחינה מהותית הוא לא מעלה ולא מוריד.

כרמית יוליס: הוא פשוט קובע חובה לרשום הערה מהסוג הזה.

כרמית יוליס: אין לנו התנגדות להערה הזו.

כרמית יוליס: מבחינתנו, אפשר למחוק את סעיף 7א.

כרמית יוליס: אני מבינה, שזה מוסכם על כל יתר הגורמים.

כרמל שאמה-הכהן: אם יש חובה לתשלומי חובה, למה לא לרשום?

אמיר פז: החובה בעינה עומדת.

אמיר פז: בעסקה הראשונה לא צריך לשלם, כי זה מה שההסדר אומר.

אמיר פז: זה החלק המהותי של ההסדר המקל על הרישום.

אמיר פז: בעסקה הבאה חייבים לשלם בלי כל קשר לחוק הזה.

אמיר פז: החוק הזה מתייחס רק לרישום הראשון.

כרמל שאמה-הכהן: מה אומר נציג האוצר?

כרמל שאמה-הכהן: האם אין לכם בעיה עם זה?

ראובן קוגן: זה עניין של טכניקה.

ראובן קוגן: כאשר אנשים שמטפלים בזה אומרים לי, שהסעיף פסק מלהיות מהותי – כיוון שמדובר בהסדר הקיים משנת 1964- אין לי בעיה עם זה.

ראובן קוגן: רשות המסים הסכימה לסוגיה, שכל נושא תהליך גביית החוב אחרי שהזכויות נרשמות נמשך ולבסוף החוב נגבה.

כרמית יוליס: מרשות המסים נמסר לנו, שגם להם אין בעיה עם מחיקת הסעיף.

כרמית יוליס: חשוב להדגיש, שזה לא סעיף מהותי.

כרמית יוליס: זה בסך הכל קובע חובה לרשום.

כרמית יוליס: החובה המהותית נותרת בעינה.

כרמל שאמה-הכהן: האם אין מצב שיבוא צד ג' ויאמר שלא ידע על החוב, או שתפגע הזכות של המדינה או של הרשות המקומית לקבוע היטל השבחה?

צביה אפרתי: קיומן של החובות לא נובע מהרישום אלא מההוראה המהותית.

כרמל שאמה-הכהן: אבל המנגנון גבייה של היטל השבחה אומר: בין בעלות לבעלות.

כרמל שאמה-הכהן: אם אני בא היום וקונה נכס, שעברה בו בעלות לפני חודש, אני מניח שבנוגע כל תשלומי היטל ההשבחה בגין התוכניות שלפני כן, אין חבות יותר.

כרמל שאמה-הכהן: במצב כזה אני גם אהיה תם לב.

כרמית יוליס: אם אתה הקונה של הנכס בהיטל השבחה, אתה לא החב בהיטל.

כרמית יוליס: הנחת המוצא היא שהרשות המקומית היא זו שאמורה להוציא את השומה, ולדעת אם יש כאן חוב בהיטל השבחה או אין חוב.

כרמית יוליס: לכן, הרישום בפנקסי המקרקעין, לא אמור להפריע לצד שלישי.

כרמית יוליס: כאשר אנחנו מדברים על תשלומי חובה, מדובר בתשלומים המגיעים למדינה או לרשות המקומית.

כרמית יוליס: הרשות המקומית אמורה לדעת אם מישהו מחויב בגין נכס מסוים, והמדינה, שהיא רשות המסים, הסכימה שהסעיף הזה יימחק.

כרמל שאמה-הכהן: לא נלך על מכירה, אלא על הוצאת היתר בנייה.

כרמל שאמה-הכהן: זה גם מימוש זכויות בעניין היטל השבחה.

כרמל שאמה-הכהן: נניח שיבוא אדם ויבקש היתר בנייה, והרשות המקומית תבקש היטל השבחה.

כרמל שאמה-הכהן: הוא יכול להגיד: סליחה, אני הבעלים לאחר התוכניות האלה, ועל פי חוק אני לא חייב בהיטל השבחה.

לאה ורון: השאלה אם הסעיף שמבטיח את הרישום לא מבטיח את הגבייה.

כרמל שאמה-הכהן: אם תגידו כולכם שאתם רגועים במאה אחוז שלא יכול להיגרם נזק לקופה עירונית או לקופת המדינה, רשות המסים, לי אין בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: המשכורת שלי תישאר אותו דבר.

כרמית יוליס: במקרה שאתה הבאת, הם ימשיכו להתדיין בשאלה העובדתית: מאיזה מועד אתה הבעלים, מתי אושרה התוכנית וכו'.

כרמל שאמה-הכהן: זה כאשר יש רצון של שני הצדדים לברר את האמת והצדק.

כרמל שאמה-הכהן: כמי שבא מוועדה מקומית, אני יכול להגיד לך שראיתי קבלנים המנצלים טעויות כאלה, תופסים את הרשות בקצה ומתחמקים מתשלומים.

כרמל שאמה-הכהן: אז אומרים: "אתם חייבים לתת היתר, אל תקשרו בין דבר לדבר.

כרמל שאמה-הכהן: תתבעו את הקבלן על עשרות מיליונים על החובות בהיטל השבחה".

כרמל שאמה-הכהן: ראיתי גם פשרות רעות בנושא הזה.

ראובן קוגן: סעיף 7א מדבר רק על עצם הפעולה הטכנית של רישום בפנקס.

ראובן קוגן: הוא לא מדבר על שום דבר מהותי.

ראובן קוגן: עצם העובדה שאומרים, שלא מחייבים את הרשם לרשום בפנקס אנחנו מקלים עם הרשם.

ראובן קוגן: הוא זה שמתעסק בטכניקה בכל הנושא של רישום הזכויות.

ראובן קוגן: עם זאת, אנחנו לא מוותרים לאף אחד, לא למי שרושם מטעמו ולא למי שצריך את החוב.

ראובן קוגן: לא משנים את מערכת היחסים ביניהם.

ראובן קוגן: אנחנו אומרים לרשם, שעד היום היה עוד איזשהו גוף שנתן הערה בפנקס שאכן יש חוב כזה, שהוא לא חייב לרשום את זה, וזה נרשם במקומות שזה צריך להירשם.

כרמל שאמה-הכהן: מה אנחנו מרוויחים מזה שהוא לא רושם?

ראובן קוגן: מקלים עליו.

ראובן קוגן: צריך להוציא את הפנקס ולהכניס את הפנקס.

ראובן קוגן: סעיף ב נשאר.

ראובן קוגן: סעיף א מדבר על פעולה טכנית של רישום בפנקס.

ראובן קוגן: הוא לא משנה שום דבר אחר, ולכן אני לא חושב שצריכה להיות פה בעיה.

כרמל שאמה-הכהן: מה תגובתו של היועץ המשפטי של הוועדה?

תומר רוזנר: אדוני העלה את הנקודה של צד ג' תם לב, שעלול להיפגע או לנצל את העניין.

תומר רוזנר: אני הבנתי שבפועל לא רושמים את ההערות האלה למרות שצריך.

כרמל שאמה-הכהן: האם עד היום לא רשמו?

כרמית יוליס: חבל שהם לא נמצאים כאן.

כרמית יוליס: הם מסרו לנו, שמזה 20 שנה יש ביניהם הסכם שההערות האלה לא נרשמות.

אמיר פז: הרבה שנים לא רושמים על דעת רשויות המסים והרשויות המקומיות.

לאה ורון: אם כך, אדוני צריך לקיים רביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו נבקש רביזיה על סעיף 3.

כרמל שאמה-הכהן: אני בעד הרביזיה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו פותחים את הדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: את מציעה לבטל את סעיף 7א, כך שבין הסעיפים שיבוטלו יתווסף גם סעיף 7א.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה התקבלה ואושרה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עוברים לסעיף 5.

ורד קירו-זילברמן: קוראת סעיף 5- 5(ו): בחוק התכנון והבניה, התשכ"ה-1965 (להלן – חוק התכנון והבניה), אחרי סעיף 11א יבוא: "ועדת משנה 11א1.

ורד קירו-זילברמן: (א) בסעיף זה – לרישום שיכונים ציבוריים "שיכון ציבורי – מקרקעין אשר אושרו כשיכון ציבורי בידי שר הבינוי והשיכון בהתאם להוראות סעיף 1א לחוק רישום שיכונים ציבוריים (הוראת שעה), התשכ"ד-1958 "יישוב שיתופי" – כהגדרתו לפי פקודת המועצות המקומיות (מועצות אזוריות), התשי"ח-1958.

ורד קירו-זילברמן: "תכנית לשיכון ציבורי" – תכנית מתאר או תכנית מפורטת החלה על תחומו של שיכון ציבורי אחד או יותר ברשות מקומית אחת, למעט תכנית כאמור החלה בתחומו של ישוב שיתופי, והכוללת הוראות של תכנית מפורטת, הדרושות על מנת לאפשר רישום חלוקה למגרשים או חלוקה חדשה של הקרקע שנבנה עליה שיכון ציבורי או המיועדת להקמת שיכון כאמור בפנקסי המקרקעין ואת אלה בלבד.

ורד קירו-זילברמן: (ב) בכל מחוז תוקם, מבין חברי הוועדה המחוזית, ועדת משנה לעניין תכניות לרישום שיכונים ציבוריים ותשריטים לצורכי רישום לשיכונים ציבוריים (להלן – ועדה לרישום שיכונים ציבוריים), וזה הרכבה: (1) הממונה על המחוז ובהעדרו – נציג אחר של שר הפנים והוא יהיה יושב הראש.

ורד קירו-זילברמן: (2) נציג שר המשפטים (3) נציג שר הבינוי והשיכון (4) נציג השר להגנת הסביבה (5) חבר מבין נציגי הרשויות המקומיות, שימנה שר הפנים.

ורד קירו-זילברמן: (6) מתכנן המחוז (7) נציג רשות מקרקעי ישראל (ג) הודעה על הקמת ועדה כאמור בסעיף קטן (ב) תפורסם ברשומות.

ורד קירו-זילברמן: (ד) לדיוני ועדת המשנה לרישום שיכונים ציבוריים יוזמן, דרך קבע, מנהל המרכז למיפוי ישראל או נציגו מקרב עובדי המרכז למיפוי ישראל.

ורד קירו-זילברמן: (ה) לוועדה לרישום שיכונים ציבוריים יהיו נתונות כל הסמכויות של ועדה מחוזית ושל ועדה מקומית הדרושות לשם אישור תכניות שיכונים ציבוריים או אישור תשריטי חלוקה בהתאם לפרק ד', וליושב ראש ועדה לרישום שיכונים ציבוריים יהיו נתונות הסמכויות של יושב ראש ועדה מקומית לפי סעיפים 125 ו-141.

ורד קירו-זילברמן: (ו) דין החלטת ועדה לרישום שיכונים ציבוריים כדין החלטת ועדה מחוזית, והוראות סעיפים 11ד ו-11ה לא יחולו על ההחלטה.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש הערות?

לאה ורון: האם אפשר לשמוע הסברים למה שהוועדה מתבקשת לאשר?

ראובן קוגן: מדובר על הקמת הגוף המחליף את ועדת התיאום במשרד הבינוי והשיכון ומקים ועדת משנה מיוחדת לרישום שיכונים ציבוריים בכל אחת מהוועדות המחוזיות של משרד הפנים.

ראובן קוגן: ועדת המשנה הזו תדון בתוכניות לצורכי רישום שיכונים ציבוריים.

ראובן קוגן: זה המנגנון האמור לזרז את כל ההליך של רישום זכויות מעבר להליכים המשלימים שדיברנו עליהם בסעיפים 1-4.

ראובן קוגן: הפירוט הוא של הרכב הוועדה, מי מקים את הוועדה, במה היא דנה, מהו שיכון ציבורי ומהו יישוב שיתופי, מהי תוכנית לשיכון ציבורי.

ראובן קוגן: הנושא המרכזי פה, הוא שוועדת המשנה הזו היא גם סטטוטורית, וגם לא ניתן לערער על החלטות מליאת הוועדה המחוזית.

ראובן קוגן: היא סוברנית לבוא ולתת את ההחלטה הסופית בעניין.

ראובן קוגן: כמובן שכל הנושא של העררים לוועדות הסטטוטוריות במסגרת הוועדה המחוזית נשארות.

ראובן קוגן: בכל מקרה, הדיון בתוך ועדת המשנה הוא הדיון הסופי, והוא הדיון המאשר את התוכנית לצורכי רישום.

לאה ורון: אני רוצה לשאול משהו.

לאה ורון: האם ניתן לערור על החלטה של ועדת המשנה לרישום שיכונים ציבוריים בפני הוועדה המחוזית?

ראובן קוגן: לא.

ראובן קוגן: רק בוועדת הערר.

כרמית יוליס: זו ההחרגה של סעיף 11ד לחוק.

ראובן קוגן: אחרת בעצם לא עשינו יותר מדי.

ורד קירו-זילברמן: קוראת סעיף 5(ז)-5(ח): (ז) אין בסמכויות הנתונות לוועדה לרישום שיכונים ציבוריים בסעיף זה, כדי לגרוע מהסמכויות הנתונות לוועדה מקומית, לאשר כל תכנית או תשריט לפי כל דין.

ורד קירו-זילברמן: (ח) (1) החליטה ועדה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תכנית לשיכון ציבורי, לא תחליט ועדה מקומית על הפקדת תכנית אחרת, הכוללת הרואות באותם עניינים הכלולים בתכנית הראשונה, בתחום התכנית הראשונה, עד שתאושר התכנית הראשונה או שתתקבל החלטה שלא לאשרה.

ורד קירו-זילברמן: (2) החליטה ועדה מקומית או ועדה מחוזית על הפקדת תכנית, לא תחליט ועדה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תכנית לשיכון ציבורי בתחום התכנית הראשונה, עד שתאושר התכנית הראשונה או שתתקבל החלטה שלא לאשרה.

ראובן קוגן: הסעיף הזה מדבר על מניעת כפל דיונים בשתי ערכאות.

ראובן קוגן: התוכנית יכולה להיות מוגשת גם לוועדת המקומית וגם לוועדה המחוזית.

ראובן קוגן: אנחנו אומרים כהוראת מעבר, שאם זה כבר הוגש לוועדה המקומית, אז הוועדה המחוזית-ועדת משנה לא מתחילה לדון בה עד שההחלטה של הוועדה המקומית מתקבלת.

ראובן קוגן: זה נכון גם ההפך.

ראובן קוגן: ברגע שוועדת משנה מתחילה לדון – שזה גם הרעיון המרכזי מאחורי השינוי הזה – אז הוועדה המקומית לא מתחילה לדון בזה.

ראובן קוגן: אנחנו נחסוך את הזמן לוועדה מקומית וגם לאנשים שצריכים להציג את התוכניות.

אפרת דון-יחיא: אני חוששת, שהוספת ההערה של העברה של התוכנית הנוספת שלא ניתן לאשר היא הכוללת הוראות באותם עניינים הכלולים בתוכנית הראשונה יכולה לייצר מצב שבו באותו השטח, על אותו המתחם, יהיו שתי תוכניות במקביל.

אפרת דון-יחיא: התוכנית לשיכון ציבורי לא תסתיים, ובמקביל תהיה תוכנית אחרת.

אפרת דון-יחיא: עצם הדיון בתוכנית אחרת יפגע באפשרות לרישום.

אפרת דון-יחיא: אני לא חושבת שזה נכון להוסיף את הסייג הזה.

אפרת דון-יחיא: אני חושבת, שצריך לאסור על כל תוכנית באותו מתחם עד אשר מסתיים ההליך של אישור תוכנית השיכון.

כרמית יוליס: מצד שני זה יוצר הקפאה מהותית של התכנון.

כרמית יוליס: נניח שהגיעו למסקנה שהרישום בעייתי והוא מתארך הרבה מאוד זמן, זה יגרום לאנשים מצב בו אי אפשר יהיה לתכנן שום דבר אחר.

אפרת דון-יחיא: אנחנו כבר הסברנו בדיון הקודם, שתכנית לרישום שיכון ציבורי הרבה פעמים נוגעת לשינויי ייעוד ושינויי גבולות של מגרשים.

אפרת דון-יחיא: הפקדה של תוכנית ואישור של תוכנית לפי המגרשים הקודמים לא תוכל להיות.

אפרת דון-יחיא: ביחד אין כזה דבר.

אפרת דון-יחיא: צריך לעשות עצירה.

תומר רוזנר: זה בדיוק מה שהיא לא תוכל לעשות.

תומר רוזנר: היא לא תוכל להתעסק בגבולות המגרשים.

אפרת דון-יחיא: אם אני קובעת שאני מאפשרת עוד תוספת של קומה על כל הבניינים הקיימים?

כרמית יוליס: זה תקנוני.

אפרת דון-יחיא: זה לא רק תקנונית.

אפרת דון-יחיא: היא מאפשרת שינוי משפ"פ לשצ"ק.

אפרת דון-יחיא: נניח שהיא עושה עוד משהו.

אפרת דון-יחיא: אז היא יכולה להוות סתירה.

אפרת דון-יחיא: אני חושבת, שזה יכול להיות בעיה.

אפרת דון-יחיא: אם חשבנו לעשות הליך יעיל של רישום שיכון ציבורי, זה יכול להיות בעיה.

כרמית יוליס: מצד שני, זה אומר שבכל שיכון ציבורי אם ועדת משנה מחוזית דנה, אז אנחנו מקפיאים את התכנון.

כרמית יוליס: זה בעייתי.

אפרת דון-יחיא: אז אולי לייצר הוראה הפוכה.

אפרת דון-יחיא: כלומר, על אף האמור ניתן יהיה להפקיד תוכנית אם אין בה כדי לפגוע בתוכנית לשיכון ציבורי.

אפרת דון-יחיא: סדר הדברים צריך להיות הפוך.

אפרת דון-יחיא: אנחנו לא רוצים לפגוע באפשרות לרישום, אבל ככל שניתן אפשר יהיה להפקיד תוכניות אחרות.

אפרת דון-יחיא: אני מציעה להוריד את התוספת הזו, ואחרי (ח)(1) להוסיף: על אף האמור ניתן יהיה שמתכנן המחוז או מי שיקבע שאין בהפקדת התוכנית כדי להוות סתירה ולא יפגע באישורה של התוכנית לרישום שיכון ציבורי.

ראובן קוגן: לא הבנתי.

כרמית יוליס: הכלל יהיה שלא ניתן, אלא אם כן זה לא מהווה סתירה.

כרמית יוליס: אז איזשהו גורם מוסמך יחליט, האם זה מהווה סתירה או לא.

ראובן קוגן: מי הגורם המוסמך?

אפרת דון-יחיא: אני מציעה שזה יהיה מתכנן המחוז.

צביה אפרתי: זה לא טוב.

כרמל שאמה-הכהן: מה לא טוב?

צביה אפרתי: סדר העבודה אומר, שקודם יש תוכנית מאושרת, תוכנית שעברה את כל הרשויות הסטטוטוריות.

צביה אפרתי: ככה מקבלים היתרים וככה בונים.

צביה אפרתי: בתוכנית הכללית יכול להיות מצב שקבלן אחד או יזם אחד עושה שינוי תוכנית נקודתי ועושה שינוי באחוזי בנייה.

צביה אפרתי: האם בגלל שרצה תוכנית אחת חלקית על אותו מתחם צריך להחזיק את התושבים של כל השכונה כבני ערובה?

צביה אפרתי: אנחנו רצינו להגיד, שהדברים האלה יכולים לחיות במקביל, כי אף אחד מהם לא סותר את הצורך בהליך תכנון ראשוני מסודר כחוק.

צביה אפרתי: כלומר, ההליך התכנוני של התב"א שלפיה בונים הוא ההליך המחייב ורק אחריו באה תוכנית שיכון ציבורי.

צביה אפרתי: היא לא באה בזכות עצמה.

צביה אפרתי: אין מצב שבו באה תוכנית שיכון ציבורי במקום בו אין תוכנית מאושרת בתוקף.

צביה אפרתי: השינויים לאותה תוכנית יכולים להיות נקודתית, ואין סיבה שהם יעצרו הליכי רישום.

אפרת דון-יחיא: ההערה פה בכלל לא מתייחסת למה שאני העליתי.

אפרת דון-יחיא: כרגע, הכלל שנקבע הוא שברגע שמפקידים תוכנית לשיכון ציבורי זה מקפיא את המצב.

אפרת דון-יחיא: היתה הערה שהוסיפה ואמרה, שיש עדיין אפשרות.

אפרת דון-יחיא: אני מבקשת להחזיר את הכלל שהיה קיים – תוכנית לשיכון ציבורי היא קודמת, והאפשרות להפקיד תוכנית אחרת תהיה רק אחרי שנבדק שזה לא פוגע באפשרות לאשר את אותה תוכנית רישום שיכונים ציבוריים.

אפרת דון-יחיא: כלומר, אחרי סעיף (ח)(1) יהיה כתוב: על אף האמור ניתן להפקיד תוכנית כאמור באישור מתכנן המחוז, ובלבד שהובטח שאין היא פוגעת באפשרות לאשר את התוכנית לשיכון ציבורי.

כרמל שאמה-הכהן: האם הסדר הפוך יהיה מקובל עלייך, שמתכנן המחוז יוכל להפסיק את התוכנית?

אפרת דון-יחיא: את התוכנית של שיכון ציבורי?

כרמל שאמה-הכהן: לא, את התוכנית החדשה.

תומר רוזנר: נניח שיש תוכנית מקומית שרוצים להפקיד, ואומרים: ניתן לו 21 יום להודיע שהתוכנית הזו סותרת תוכנית שהופקדה לשיכון ציבורי, ואז התוכנית הראשונה תוקפא.

אפרת דון-יחיא: להפסיק הליך כאשר תוכנית הופקדה?

תומר רוזנר: לפני ההפקדה.

תומר רוזנר: נניח שהוועדה המקומית קיבלה החלטה שהיא רוצה להפקיד תוכנית.

תומר רוזנר: למתכנן המחוז תהיה תקופה, שיו"ר הוועדה יחליט עליה, בה הוא יוכל להגיד: לא, אל תפקידו.

אפרת דון-יחיא: למה?

תומר רוזנר: כיוון שזה סותר את התוכנית לשיכונים ציבוריים.

אפרת דון-יחיא: שעוד לא הופקדה.

לאה ורון: שהופקדה.

אפרת דון-יחיא: אם תוכנית אחת הופקדה לפני השנייה, אז יש מרוץ רגיל.

אפרת דון-יחיא: זה הכלל.

כרמל שאמה-הכהן: על זה מדובר פה.

אפרת דון-יחיא: ברגע שתוכנית לרישום שיכון ציבורי מופקדת, אז חל הכלל שפה.

אפרת דון-יחיא: לא צריך לעשות כלום.

כרמל שאמה-הכהן: אני אבדתי אותך.

כרמל שאמה-הכהן: מדברים פה על הפקדה.

ראובן קוגן: לדעתי, אין פה בעיה.

ראובן קוגן: אם זה הופקד וזה מחליט, אז הוא רץ במרוץ הרגיל.

ראובן קוגן: לא נראה לי שיש פה בעיה.

אפרת דון-יחיא: אתם מעלים פה עוד נושא.

אפרת דון-יחיא: עצם ההחלטה היא כבר מקפיאה את המקום.

אפרת דון-יחיא: זה גם בעייתי.

אפרת דון-יחיא: גם את זה צריך להגביל.

ראובן קוגן: אבל זה לא מקפיא את התוכנית.

אפרת דון-יחיא: הכלל כרגע, שזה מקפיא.

ראובן קוגן: זה לא מקפיא.

ראובן קוגן: זה מונע מהוועדה השנייה להפקיד גם.

ראובן קוגן: הסעיף מדבר על מצב בו עוד לא הופקד כלום אלא רק רוצים להפקיד את התוכנית לשיכון ציבורי.

ראובן קוגן: עכשיו הוועדה המקומית או המחוזית צריכה לבדוק: האם התוכנית הזו כבר הופקדה בוועדה מחוזית.

ראובן קוגן: אם היא הופקדה, אז היא לא תחליט על הפקדה.

אפרת דון-יחיא: אבל מתעוררת פה עוד בעיה.

אפרת דון-יחיא: ההחלטה היא לא דבר מפורסם.

אפרת דון-יחיא: אני לא אראה את זה ברשומות.

אפרת דון-יחיא: צביה אפרתי: בגלל זה מתכנן המחוז הוא היו"ר.

אפרת דון-יחיא: חזקה עליו שהוא מכיר את התוכניות.

כרמל שאמה-הכהן: אבל אני רואה שאין פה הקפאה אמיתית של התהליך.

כרמל שאמה-הכהן: רשום שוועדה מקומית לא תחליט על ההפקדה, אבל ועדה מחוזית עדיין יכולה להפקיד.

ראובן קוגן: לא.

ראובן קוגן: בסעיף (ח)(2) גם הוועדה המחוזית לא יכולה אם הוועדה המקומית כבר החליטה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מדבר על סעיף (ח)(1).

ראובן קוגן: שני הסעיפים משלימים זה את זה.

ראובן קוגן: זה אומר שלא תהיה החלטה על הפקדה בשתי ועדות בו זמנית.

ראובן קוגן: התוכנית לא תופקד בשתי ועדות בפרק זמן של דיון בה.

כרמל שאמה-הכהן: אני דיברתי על מצב אחר.

כרמל שאמה-הכהן: ישנו מצב שעוד לא כלול בסעיפים האלה.

כרמל שאמה-הכהן: נניח שוועדה מחוזית החליטה על הפקדת תוכנית.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי זה הוועדה המחוזית יכולה להפקיד תוכנית אחרת, לפי מה שנאמר פה בחוק.

כרמל שאמה-הכהן: עדיין יש סנכרון במערכת של המחוז.

ראובן קוגן: זה בסדר, כי הוועדה המחוזית יודעת מה הולך שם.

כרמל שאמה-הכהן: אם כך, אין פה קיפאון.

ראובן קוגן: בטח שלא.

אפרת דון-יחיא: כלומר, הוועדה המחוזית תחליט בלי החלטה של ועדה מקומית.

כרמית יוליס: כרגע ועדת המשנה והוועדה המחוזית לא יעשו דברים שהם סותרים.

ראובן קוגן: ברור.

ראובן קוגן: זו ועדת משנה.

ראובן קוגן: יש פה סנכרון בסיסי בין אותם אנשים, שהם אותם נציגים.

צביה אפרתי: גם אותו יושב ראש.

כרמית יוליס: בנוגע לדוגמא שהבאת על ועדה מחוזית, הנחת המוצא היתה שמדובר בשני גופים שהם מסנכרנים.

כרמית יוליס: זו ועדת משנה וזו המליאה, ומדובר באותו מתכנן.

כרמית יוליס: שם לא ראינו שעשויה להיות בעיה.

כרמית יוליס: כאשר אנחנו מדברים על רשות מקומית – ועדה מקומית מול אותה ועדת משנה – שם עשויה להתעורר הבעיה.

כרמית יוליס: אפרת הציעה, שהכלל יהיה שלא ניתן יהיה להחליט על הפקדה, אלא אם כן גורם אחר מוסמך, למשל מתכנן המחוז, יאמר שאין בכך סתירה.

כרמית יוליס: אולי נכתוב בסעיף עצמו, בלי להעביר את זה לגורם מוסמך אחר, שהוועדה המקומית לא תחליט על הפקדת תוכנית אחרת שסותרת את הוראות התוכנית הראשונה, בתחום התוכנית הראשונה, עד שתאושר אותה תוכנית.

כרמל שאמה-הכהן: תגיעו לנוסח מוסכם.

ראובן קוגן: נגמור לקרוא, ואז נסכם בינינו את הנוסח.

ורד קירו-זילברמן: קוראת סעיף 6, תחולה והוראות מעבר: על אף הוראות סעיף 2 לחוק זה, הוראות החוק העיקרי, כנוסחו ערב תחילתו של חוק זה, ימשיכו לחול לגבי – תכניות שיכון ציבורי שאושרו לפני תחילתו של חוק זה, או שהדיון בהן בוועדת התיאום לפי סעיף 3 לחוק העיקרי החל לפני יום התחילה האמור.

ורד קירו-זילברמן: מחוז שלגביו טרם פורסמה ברשומות הודעה בדבר הקמתה של ועדה לרישום שיכונים ציבוריים לפי סעיף 11א1 לחוק התכנון והבניה, כנוסחו בסעיף 5 לחוק זה.

ורד קירו-זילברמן: הוראות סעיף 11א1 לחוק התכנון והבניה, כנוסחו בסעיף 5 לחוק זה, יחולו על תכניות והתשריטים לצורכי רישום של שיכונים ציבוריים שהוגשו לוועדה לרישום שיכונים ציבוריים ביום תחילתו של חוק זה או לאחריו.

אפרת דון-יחיא: בסעיף 6(ב) צריך לכתוב: "לוועדת המשנה".

אפרת דון-יחיא: היו"ר כרמל שאמה: אם אין הערות לסעיף 6, אנחנו מצביעים על סעיף 6(א) וסעיף 6(ב) בכפוף להערה של אפרת.

אפרת דון-יחיא: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד – אין נמנעים – אין סעיף 6 התקבל

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו ממתינים כמה דקות לנוסח מוסכם לסעיף 5.

כרמית יוליס: הגענו לנוסח מוסכם לסעיף 5(ח)(1).

כרמית יוליס: אני אקרא אותו: "החליטה ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי, לא תחליט ועדה מקומית על תוכנית אחרת, החלה כולה או חלקה בתחום התוכנית לשיכון ציבורי, שיש בה כדי לסתור, את התוכנית לשיכון ציבורי עד שתאושר התוכנית לשיכון ציבורי או עד שתתקבל החלטה שלא לאשרה".

כרמית יוליס: אנחנו מתלבטים, האם לומר: "לסתור" או "לפגוע".

כרמית יוליס: מבחינתי, זה אותו דבר.

כרמית יוליס: אני קוראת את הנוסח לסעיף (ח)(2): "החליטה ועדה מקומית או ועדה מחוזית על הפקדת תוכנית, לא תחליט ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי, החלה כולה או חלקה בתחום התוכנית הראשונה, שיש בה כדי לפגוע/לסתור את התוכנית הראשונה, עד שתאושר התוכנית הראשונה או שתתקבל החלטה שלא לאשרה".

ראובן קוגן: ההתלבטות היא לגבי המילים "לסתור" או "לפגוע".

ראובן קוגן: השאלה היא, איך אנחנו מכוונים את שיקול הדעת של אלה המקבלים את התוכנית בוועדה המקומית או המחוזית, כאשר הם בוחנים את התוכנית לעומת תוכנית אחרת.

ראובן קוגן: אני נוטה למילה "סתירה", כיוון שהמשמעות היא פגיעה יותר מהותית בתוכנית.

ראובן קוגן: פגיעה זה מה שיכול להתפרש בכל הטווח.

ראובן קוגן: כאשר יש פיפס קטן זה כבר יכול להתפרש כפגיעה, וזה יכול להוביל להחלטה שלא לאשר את ההפקדה.

ראובן קוגן: כאשר מדברים על סתירה, הדבר הזה יותר חד משמעי.

ראובן קוגן: לכן, זה יותר נכון לבוא ולצמצם את שיקול הדעת במקרה כזה.

כרמל שאמה-הכהן: מי בעד המילה "פגיעה"?

אפרת דון-יחיא: אני לא אתעקש על זה.

תומר רוזנר: "סתירה" זה צר יותר מאשר "פגיעה".

כרמל שאמה-הכהן: אז אנחנו נלך על המילה "סתירה" לא במובן הפיזי אלא במובן הרעיוני.

כרמל שאמה-הכהן: אפשר להצביע על סעיף 5 כולו, לרבות התיקונים והוספת הנוסח החדש.

לאה ורון: אני מבקשת להקריא שוב את הנוסח, כדי שיהיה ברור על מה מצביעים.

כרמית יוליס: (ח)(1) "החליטה ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי, לא תחליט ועדה מקומית על הפקדת תוכנית אחרת, החלה כולה או חלקה בתחום התוכנית לשיכון ציבורי, שיש בה כדי לסתור את התוכנית לשיכון ציבורי, עד שתאושר התוכנית לשיכון ציבורי או עד שתתקבל החלטה שלא לאשרה".

כרמית יוליס: (ח)(2): "החליטה ועדה מקומית או ועדה מחוזית על הפקדת תוכנית, לא תחליט ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי, החלה כולה או חלקה בתחום התוכנית הראשונה, שיש בה כדי לסתור את התוכנית הראשונה, עד שתאושר התוכנית הראשונה או שתתקבל החלטה שלא לאשרה".

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו מצביעים על הסעיף: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד –אין נמנעים – אין סעיף 5 אושר אנחנו בעצם אישרנו את כל החוק בקריאה שנייה.

כרמל שאמה-הכהן: אנחנו עכשיו נצביע על החוק בקריאה השלישית, לרבות השינויים שהתקבלו.

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד –אין נמנעים – אין הצעת החוק התקבלה

אפרת דון-יחיא: כיוון שמדובר על החלטה על הפקדה של תוכנית המקפיאה את האפשרות לאשר במקביל תוכניות אחרות, אני רוצה להגביל את זה בתקופה של עד 5 שנים.

אפרת דון-יחיא: כלומר, לאחר 5 שנים הסייג של סעיף 5(ח) לא יחול.

כרמל שאמה-הכהן: לי אין בעיה עם זה.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להגיש רביזיה על סעיף 5(ח).

כרמל שאמה-הכהן: ה צ ב ע ה בעד – 1 נגד –אין נמנעים – אין הרביזיה התקבלה

צביה אפרתי: עד שלא תוכרז ועדת משנה כזו, ועדת התיאום ממשיכה לעבוד לאותם אתרים שנבנו עד שנת 2000.

ראובן קוגן: זה בכל מקרה.

ראובן קוגן: זה לא חל עליהם.

צביה אפרתי: ועדת התיאום חדלה להתקיים בכל מקום שמוכרזת כבר ועדת משנה.

ראובן קוגן: החוק הזה לא נוגע לוועדת תיאום בכלל.

כרמית יוליס: כאן מדובר רק על ועדת משנה.

ראובן קוגן: זה לא חל עלייך.

צביה אפרתי: מהו הסייג של 5 שנים?

ראובן קוגן: אם 5 שנים לא אושרה התוכנית לשיכון ציבורי, הוועדה המקומית כן תוכל לאשר תוכניות שהן סותרות את התוכנית לשיכון ציבורי.

צביה אפרתי: האם מדובר על תוכנית שפורסמה ולא אושרה?

צביה אפרתי: נראה לי שמישהו פספס את הרעיון של שיכון ציבורי.

צביה אפרתי: נראה לי, שמישהו לא הפנים מה המטרה בכלל.

ראובן קוגן: אם אף אחד לא הפנים, אז חבל לתקוע דברים אחרים במקום זה.

כרמל שאמה-הכהן: האם יש נוסח לגבי הסייג של 5 שנים.

צביה אפרתי: זה צריך להופיע בשני הסעיפים.

כרמית יוליס: לא תחליט ועדה מקומית בתוך 5 ממועד הפקדת התוכנית לשיכון ציבורי על הפקדת תוכנית אחרת.

אפרת דון-יחיא: האם האיסור הוא מההפקדה?

ראובן קוגן: כן.

תומר רוזנר: כתוב: מההפקדה.

אפרת דון-יחיא: לא.

אפרת דון-יחיא: כתוב: החלטה על ההפקדה.

ראובן קוגן: אין בעיה, כי אין החלטה על הפקדה של אף תוכנית עדיין.

ראובן קוגן: צריך להחליט על ההפקדה.

ראובן קוגן: אין החלטה כזו לפני 15 שנה, כי לפני 15 שנה זה היה אצל צבייה.

אפרת דון-יחיא: עוד 15 שנה.

ראובן קוגן: בעוד 15 שנה זה לא חל בכל מקרה.

אפרת דון-יחיא: המגבלה חלה ברגע שמחליטים עליה.

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: כתוב: הופקדה.

צביה אפרתי: לא כתוב "הופקדה", כתוב "החליטה על הפקדה".

תומר רוזנר: אז זה צריך להיות "הופקדה".

לאה ורון: זה מה שאני אמרתי בהתחלה.

תומר רוזנר: את צודקת.

תומר רוזנר: זה צריך להיות "הופקדה", כי אז יכולות לעבור 20 שנה עד אשר היא תופקד בפועל.

צביה אפרתי: הרצון שלנו היה למנוע דיונים סותרים.

צביה אפרתי: לכן, מדובר על עצם ההחלטה.

ראובן קוגן: אז מה את רוצה לכתוב?

צביה אפרתי: אני רוצה שייאמר: "אלא אם חלפו יותר מ-5 שנים ממועד ההחלטה של ההפקדה.

כרמית יוליס: או שנשנה את הכל, כך שהמועד הרלוונטי יהיה מועד ההפקדה ולא מועד ההחלטה על ההפקדה.

ראובן קוגן: אבל אז היית דנה על החלטה להפקדה ולא על הפקדה.

ראובן קוגן: את מדברת פה על מה הוועדה עושה.

ראובן קוגן: הוועדה מחליטה על הפקדה.

כרמית יוליס: אתה יכול לומר: "הוועדה לשיכונים ציבוריים לא תפקיד תוכנית".

כרמית יוליס: אפשר לשנות את הכל למועד ההפקדה, כך שהוא יהיה המועד הקובע ולא המועד על החלטה על הפקדה.

כרמית יוליס: יש לזה יתרון נוסף, שההפקדה מפורסמת וכולם יודעים, ואין התלבטות בנוגע למה היה המועד.

תומר רוזנר: אז צריך לקבוע, שאין בזה כדי לפגוע בסמכות הוועדה לקבוע הוראות לפי סעיף 77 ו-78.

תומר רוזנר: צביה אפרתי: ואז נחזיק את אזרחי ישראל עוד 50 שנה את אזרחי ישראל ברישום הזכויות.

ראובן קוגן: האם אתם מוכנים להגיע לנוסח מוסכם?

כרמית יוליס: אנחנו חוזרים למועד ההחלטה.

כרמית יוליס: תומר, צביה אומרת שמועד ההחלטה על ההפקדה הוא המועד הרלוונטי, ושזה יהיה נכון יותר להשאיר את זה ככה.

כרמית יוליס: לכן, מגבלת הזמן תהיה תוך 5 שנים ממועד ההחלטה על ההפקדה.

אפרת דון-יחיא: "החליטה ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי, לא תחליט ועדה מקומית בתוך 5 שנים ממועד ההחלטה על הפקדת תוכנית אחרת".

כרמית יוליס: אני קוראת את הנוסח כולו: "החליטה ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי, לא תחליט ועדה מקומית בתוך 5 שנים ממועד ההחלטה הראשונה, על הפקדת תוכנית אחרת החלה כולה או חלקה בתחום התוכנית לשיכון ציבורי, שיש בה כדי לסתור את התוכנית לשיכון ציבורי, עד שתאושר התוכנית לשיכון ציבורי או עד שתתקבל החלטה שלא לאשרה".

כרמית יוליס: "החליטה ועדה מקומית או ועדה מחוזית על הפקדת תוכנית, לא תחליט ועדת משנה לרישום שיכונים ציבוריים, בתוך 5 שנים ממועד ההחלטה הראשונה על הפקדת תוכנית לשיכון ציבורי החלה כולה או חלקה בתחום התוכנית הראשונה, שיש בה כדי לסתור את התוכנית הראשונה, עד שתאושר התוכנית הראשונה או שתתקבל החלטה שלא לאשרה".

כרמל שאמה-הכהן: הנוסח מאושר.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להגיש הצעה אחרת, כיוון שאני לא רגוע עם הנושא של המסים.

כרמל שאמה-הכהן: אני רוצה להגיש הסתייגות, ועד ההצבעה במליאה לבדוק את הנושא.

כרמל שאמה-הכהן: ההצעה שלי הוא להוסיף סעיף 7 להצעת החוק, שיהיה 7א.

לאה ורון: זה נוגע לסעיף 3.

כרמל שאמה-הכהן: לא, נאמר לי שאני לא יכול לבקש רביזיה נוספת.

כרמל שאמה-הכהן: אני מציע סעיף נוסף.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי סעיף 6 יבוא סעיף 7.

ראובן קוגן: עדיף לך אחרי סעיף 3, כי שם זה ביטול ואתה רוצה להוסיף.

כרמל שאמה-הכהן: בסדר.

כרמל שאמה-הכהן: אחרי סעיף 3 יבוא סעיף המכיל את סעיף 7א.

כרמל שאמה-הכהן: עד המליאה נחליט אם למשוך את הסעיף הזה או לא.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.