ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 177, 2010-02-08 11:30

אופיר אקוניס: בוקר טוב.

אופיר אקוניס: אנחנו ממשיכים בהצעת החוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), התש"ע-2009.

אופיר אקוניס: הונחו לפנינו שתי בקשות לדיון מחדש בשני סעיפים: הראשון על-ידי חבר כנסת נחמן שי והשני על-ידי חבר הכנסת כרמל שאמה.

אופיר אקוניס: אנחנו נחכה עם זה למחצית השנייה של הישיבה כי אני מבין שיש עיכוב טכני בהגעתו של חבר הכנסת שאמה.

אופיר אקוניס: אנחנו נחכה עם זה עד שהוא יגיע או עד שנמצה את הדיון בסעיף 52 – הוראות מעבר מזיכיונות לרישיונות שהתסיס פה את האווירה בשבוע שעבר בדיון רווי יצרים.

אופיר אקוניס: אני מבקש שלמי שיש הערות נוספות בסעיף 52 בדברים שלא שמענו אנחנו מבקשים לשמוע הערות חדשות.

אופיר אקוניס: נרשמו להשמיע את הערותיהם: גיא קדם מטלעד, רונית סלנקיו מערוץ 98.

אופיר אקוניס: אם יש לנוכחים הנוספים הערות נוספות או הבהרות להערות מהפעם הקודמת – זה הזמן להירשם.

אופיר אקוניס: לאחר מכן נקריא את סעיף 53 שברובו יש בו תיקונים טכניים.

אופיר אקוניס: אנחנו נקיים הקראה, ואני עדיין לא יודע על הצבעה.

אופיר אקוניס: לאחר מכן נפתח את הבקשות לדיון מחדש.

אופיר אקוניס: כדי שנוכל להתקדם בחוק הזה נא להעלות טיעונים חדשים.

אופיר אקוניס: גיא קדם, יועץ משפטי, טלעד.

אופיר אקוניס: בבקשה.

גיא קדם: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

גיא קדם: כמה דברים בעקבות מילים שנאמרו בישיבה הקודמת וגם לאחר שהעלינו את הדברים על הכתב והפנינו אותם לאדוני ולמזכירות הוועדה.

גיא קדם: חשוב לזכור שהשידורים בערוץ 2 לא החלו בשנת 2005.

גיא קדם: קשת ורשת לא קיבלו את זיכיונן הנוכחי אז, אלא למעלה מעשור לפני כן, וטלעד לקחה חלק מהותי ומרכזי וחשוב מאוד במיתוגו ובמיצובו של ערוץ 2 ושל אפיק 22.

גיא קדם: קל וחומר שבראשית השידורים בערוץ 2 הזכייניות, לרבות טלעד, השקיעו הרבה מאוד כסף במיתוג ובפרסום.

גיא קדם: לפיכך אנחנו סבורים, אדוני, שכל הטבה שתינתן לקשת ורשת בגין זכויות או מוניטין באפיק 22 או בערוץ 22, צריכה להינתן הטבה שוות ערך גם לטלעד.

גיא קדם: הדברים נכונים במיוחד בהתחשב שקשת ורשת הן זכייניות משדרות, והן יכולות לקבל הטבות בדרך של הקלות שונות, כפי שכבר ראינו בעבר.

גיא קדם: מאחר שטלעד אינה נמצאת בסטטוס הזה הרי מן הראוי שהטבות שיינתנו לה יהיו כאלה שמותאמות למצבה הנוכחי.

גיא קדם: לדברים האלה יש משנה חשיבות גם בשל עקרון השוויון שהוועדה דיברה עליהם בעניין הארכת זיכיונו של ערוץ 10.

גיא קדם: על בסיס אותו עקרון השוויון יש להתייחס גם לטלעד, כפי שמתייחסים גם לזכייניות המשדרות היום, קל וחומר כשגם טלעד שומרת על זכותה להתמודד על רישיון ולחזור להיות גוף משדר.

אופיר אקוניס: רונית, בבקשה.

רונית סלנקיו: אני רציתי לדבר על השידור הדיגיטלי.

אופיר אקוניס: אנחנו עוסקים בהערות רק על פסקה 52.

אופיר אקוניס: אמיר רוזנברג, בבקשה.

אמיר רוזנברג: פסקה 52 שימשה בדיון הקודם יסוד לדיון בשאלת המכרז, ובתוך הפסקה הזאת יש שאלה שמתייחסת לדברים שהשיעור הכספי שלהם הוא מאות מיליוני שקלים.

אמיר רוזנברג: כשהרפורמה הזאת יצאה לדרך היו לה שלושה חלקים: רשות השידור, רישיונות וכל הנושא של הרפורמה בכבלים ובלוויין.

אמיר רוזנברג: רשות השידור יצאה החוצה, הכבלים והלוויין נדחו ונשארנו רק עם נושא הרישיונות מול זיכיונות- -

אתי בנדלר: עדיין לא נדחה, עוד לא הגענו לזה.

דנה נויפלד: זה לא נדחה.

אמיר רוזנברג: זה נדחה לפחות בשלוש שנים, לפי מה שנאמר פה.

לאה ורון: הנוסח של החוק.

אופיר אקוניס: אני מציע שכשנגיע לזה נתחיל לדון בזה, כי היצרים שיהיו פה בוודאי לא יהיו פחותים מאלה שעלו על שולחן הזה עד הסעיפים האלה, ובראשם סעיף 52.

אופיר אקוניס: אז נגיע לעניין הבא.

אופיר אקוניס: לגבי רשות השידור – זאת אופרה אחרת לגמרי, במקום אחר לגמרי עם בעיות שונות לגמרי.

אופיר אקוניס: תן לנו לטפל ברשות השידור בנפרד.

אמיר רוזנברג: זאת הייתה מילת רקע, אני אתקן את המבוא.

אופיר אקוניס: תתייחס רק לסעיף 52.

אמיר רוזנברג: בדיוק, רק לסעיף52.

אמיר רוזנברג: המבוא שלי נועד להתייחס לעובדה שההקדמה של המעבר מרישיונות מ-2015 ל-2012 – קיצור המכרז ב-4 שנים – יש לו משמעות מסוימת לגבי מחויבויות התוכן של בעלי הזיכיון.

אמיר רוזנברג: כלומר פרקטית יקרה ש-4 שנים של מכרז שהתחייבו לגביהם לתת מחויבויות תוכן בשווי של כ-600 מיליון שקלים, כי הפערים הם בין 70 ל-200 מיליון - -

קריאה: אתה יכול לפרט?

אמיר רוזנברג: מחויבויות התוכן, על-פי המינימום שבחוק, הוא 50.

אמיר רוזנברג: 17% של ערוץ 2 זה בערך 70.

אמיר רוזנברג: זה המינימום שהם חייבים להשקיע.

אמיר רוזנברג: לפי המחויבויות שהם לקחו במכרז, מחויבויות התוכן שלהם לסוגה עלית הם 200 בשנה.

אמיר רוזנברג: במכרז הם התחייבו ל-10 שנים.

אמיר רוזנברג: לפי חוק הרשות השנייה הקיים לפני שינויו, החוק הורה להוציא מכרז ל-10 שנים.

אמיר רוזנברג: הם זכו במכרז אחרי שהם נתנו תוכנית ל-10 שנים, לא ל-6 שנים.

אמיר רוזנברג: המשמעות של החוק הזה לא כתובה בו, אבל כפי שעולה מהדיון בוועדת הכלכלה, הוא שמקצרים את המכרז – משנים את החוק הקודם רטרואקטיבית וחותכים 4 שנות מכרז- -

אתי בנדלר: אגב, עולה במפורש מהוראות סעיף קטן (ד) לסעיף 71 (ג) בעמוד 473: "ניתן לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה שתחילת תוקפו במועד המעבר, יפקע זיכיונו במועד המעבר, קרי בשנת 2012".

אתי בנדלר: הזיכיון פוקע אם הם מקבלים רישיון.

אתי בנדלר: מנסה לומר עורך הדין רוזנברג, בא כוח איגודי היוצרים, הוא שמשמעות המעבר הוא ביטול מחויבויות של זכייני ערוץ 2 בהיקף של כ-600 מיליון ₪ ל-4 שנות הקיצור האלה – המעבר מזיכיון לרישיון.

אמיר רוזנברג: אני אצא מהרישא של עורכת הדין בנדלר: הסעיף הזה לא אומר במפורש, ואולי אפילו לא בעקיפין, שמבטלים את המחויבות שלהם ל-10 שנים.

אמיר רוזנברג: כשמסתכלים בדברי ההסבר זה לא מה שנאמר.

אמיר רוזנברג: בדברי ההסבר נאמר שסעיף (ד) שלפיו:

אמיר רוזנברג: "ניתן לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 רישיון לשידורי טלוויזיה שתחילת תוקפו במועד המעבר" – כלומר 1 בינואר 2010 – "יפקע זיכיונו במועד המעבר".

אמיר רוזנברג: בדברי ההסבר מנסחי החוק מסבירים שהסיבה שיפקע הזיכיון היא סיבה טכנית בלבד.

אמיר רוזנברג: בדברי ההסבר נאמר שמכיוון שאדם לא יכול להחזיק היתר שנקרא גם רישיון וגם זיכיון – יפקע הזיכיון ויהיה לו רישיון.

אמיר רוזנברג: אין פה מילה וחצי מילה על השאלה מה קורה עם החוזה שלו.

אופיר אקוניס: מה אתם מציעים?

אופיר אקוניס: הבנו את העניין הטכני.

אמיר רוזנברג: אם אדוני יקצר אותי בזה, זה יהיה ממש חסר טעם.

אמיר רוזנברג: יש פה דבר מאוד משמעותי שמשליך על כל השוק.

אמיר רוזנברג: צריך להבין את הבעיה החוקתית כאן.

אמיר רוזנברג: אנחנו בוועדת הכנסת, לא בבג"ץ.

אמיר רוזנברג: הלוואי שהייתי יכול לכתוב, שמרשי ביקשו שתשנו את זה צ'יק-צ'ק תוך 7 ימים.

אמיר רוזנברג: אבל אי אפשר לעשות את זה.

אמיר רוזנברג: יש פה בעיה אמיתית.

אמיר רוזנברג: לא רק שמונחת בפניכם הצעת חוק שיש בה מאות מיליוני שקלים של הטבה ולא נערך על זה כל דיון, וזה לא נמצא בדברי ההסבר, ולא נעשתה שקלא וטריא על זה, אלא גם אומרים בעצם שמבטלים, נותנים לבעלי רישיונות חדשים להיכנס; אם ייכנסו 5-4 מן הסתם 50 מיליון לכל אחד כפול 4 בעלי רישיונות – יהיו 200 מיליון שקלים שצריך.

אמיר רוזנברג: אלא מה, לא נעשה בחוק שום מנגנון מאזן.

אמיר רוזנברג: נניח שקשת ורשת יתאחדו, ויישארו שניים – אין בחוק פתרון לכך שהשוק הולך לקבל מכה פרקטית בלתי רגילה של מאות מיליוני שקלים.

אמיר רוזנברג: לא הביאו את זה גם בפני חברי הכנסת.

אמיר רוזנברג: צריך ליצור מנגנון מאזן בחוק הזה, ואין שום סיבה בעולם לא ליצור כזה.

אתי בנדלר: מה אתה מציע?

אמיר רוזנברג: אני מציע ליצור מנגנון מאזן.

אתי בנדלר: זאת אמירה – מה אתה מציע בפועל?

אמיר רוזנברג: בפועל אנחנו מציעים שני דברים: ראשית שהירידה בתוכן תהיה כפופה למספר בעלי הרישיון- -

אופיר אקוניס: רגע, חבר הכנסת שי, מכיוון שאחרי שנגיע להצבעות בעניין הזה אתה תבקש שוב בהערה לסעיף הזה, אז אולי כדאי שנשמע.

נחמן שי: ראיתי שרביזיה זה משהו מאוד- - -

אופיר אקוניס: אתה ממש רביזיוניסט.

נחמן שי: במידה מסוימת, כן.

אופיר אקוניס: אני שמח לשמוע.

אופיר אקוניס: אני מברך אותך על המחנה.

נחמן שי: מחנה גדול מאוד- -

אופיר אקוניס: אני מסכים.

נחמן שי: אבל לא צודק.

אופיר אקוניס: כדאי שתקשיב לעורך הדין רוזנברג בעניין 4 השנים הללו שבהן הוא מוצא בעיה, ואחר כך תבצע את השיחה הפנימית וההתייעצות הסיעתית.

אלי אפללו: זאת לא הייתה התייעצות סיעתית.

אלי אפללו: תהיה רגוע.

אופיר אקוניס: אני רגוע.

אתי בנדלר: עורך הדין רוזנברג מנסה לעלות הצעות לפתרון כיצד לגרום לשוק להמשיך לקבל השקעות בסך של כ-200 מיליון ₪ לשנה בהתאם להתחייבויות שלקחו על עצמן במכרז זכייניות ערוץ 2.

אתי בנדלר: ההתחייבויות האלה אומרות שמדי שנה יוזרם לשוק התוכן כ-200 מיליון ₪.

אתי בנדלר: אם הם יעברו לרישיונות זה אומר לכאורה, אף על פי שהדברים לא נאמרו מפורשות, שיורדים למחויבויות בסך של 50 מיליון ₪ בשנה.

אתי בנדלר: כלומר כמות הכספים שיצאו ליצירה מדי שנה בשנים 2015-2012, שנים שיש לגביהם התחייבות, תהיה הרבה יותר נמוכה, והוא מנסה למצוא פתרונות.

אתי בנדלר: אחד הפתרונות הוא שבהתאם למספר בעלי הרישיונות שיהיו, כך יהיה גובה ההתחייבות.

אתי בנדלר: כלומר כך תופחת ההתחייבות של הזכיינים.

נחמן שי: הוא רוצה לפתוח את זה מחדש.

נחמן שי: זה לשחק מחדש עם הכלים.

נחמן שי: הרעיון הבסיסי היה שעושים כלים חדשים.

נחמן שי: כלומר מתחילים מחדש עם רמת דרישות אחרת ועם יתרונות וחסרונות שלא ניכנס אליהם.

מוש דנון: אבל בסופו של דבר המסך נפגע בירידה הזאת – הצופים והלקוחות של כולם.

אלי אפללו: אבל איך אפשר לעשות מנגנון שיישאר בו סכום המינימום לגבי חלוקה בכל מקרה?

נחמן שי: אתה רוצה להחזיק את החבל משני קצותיו – גם לעבור מזיכיונות לרישיונות - -

מוש דנון: אולי גם נקרא לרישיונות – זיכיונות.

מוש דנון: זה יהיה פשוט.

אמיר רוזנברג: חשוב להדגיש שהפגיעה היא לא רק פגיעה כספית.

אמיר רוזנברג: מחויבויות התוכן של בעלי הזיכיון הן מחויבויות גם לפריפריה ולשמירה על איזונים חברתיים.

אמיר רוזנברג: כשהם באו לקבל את הזיכיון הם לא רק נתנו הצעות כספיות, אלא גם הבהירו איך הם יסייעו בפריפריה ולשכבות מצוקה.

אמיר רוזנברג: כשאנחנו מוותרים על זה חשוב להבין שגם בזה אנחנו מוותרים, זה לא רק כסף.

אמיר רוזנברג: לכן ההצעה שלנו ומה שיכול להתאים לרציונל של החוק הזה הוא שתעשו את זה מדורג, אל תלכו על משחק סכום אפס.

אמיר רוזנברג: אם ההנחה היא שיהיו 5-4 בעלי רישיונות אנחנו מבטלים את מחויבותו ל-50 מיליון כדי להשאיר את זה אותו דבר.

אמיר רוזנברג: צריך ליצור מנגנון מאזן שבו ככל שיש יותר בעלי רישיון מחויבויות התוכן שלהם פוחתות.

אמיר רוזנברג: עוד שני דברים: בתוך החוק הזה יש מנגנונים מאזנים.

אמיר רוזנברג: זאת אומרת, הם לכאורה היו אמורים להיות מאזנים.

אמיר רוזנברג: באו ואמרו שכספי המכרז, הקנסות שיוטלו – כל אלה כספים שישמשו ליצירה כביכול כדי ליצור את האיזונים האלה בין העמקה של מקבל התוכן לבין הכסף החסר, כי הרי הבינו שיש כסף חסר.

אמיר רוזנברג: אף אחד לא מבטיח, אף אחד לא עשה חשבון ואף אחד לא יודע שיש קשר כלשהו בין הסכומים של המכרזים, ככל שיהיו, לבין הפגיעה הממשית בתוכן, שכמו שאמרנו היא לא רק פגיעה כספית, אלא הרבה יותר מהותית מזה.

אמיר רוזנברג: לכן החלוקה של הכספים האלה מתוך כספי הקנסות לא יכולה לסייע.

חנין זועבי: אני בטוחה שאף חבר כנסת לא הבין את שני המשפטים האחרונים שלך.

נחמן שי: אני איתך תמיד.

אמיר רוזנברג: אני אסביר.

אמיר רוזנברג: כולם מסכימים שהמעבר לרישיונות נותן הקלה של כמעט חצי מיליארד שקל לבעיה- -

אופיר אקוניס: שאול וטלי, אני רוצה את ההתייחסות שלכם.

אופיר אקוניס: אתה חושב שאתה תהיה בחדר הזה בלי שאני אבקש את ההתייחסות שלך למשהו?

אופיר אקוניס: הם דנים גם בעתיד שלכם.

שאול מגנזי: - - -

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: לא בכדי ביקשתי למצות את הדיון בפסקה 52.

אופיר אקוניס: זאת ממש פסקה שעוברת כאן בשניות, כמו שאתה רואה; אין עליה ויכוח, היא נכתבה בצורה כזאת שכולם מסכימים עליה.

דנה נויפלד: אפשר גם לומר כמה דברים?

אופיר אקוניס: בוודאי, איזו שאלה?

אופיר אקוניס: הממשלה המציעה, גם לה יש הערות על סעיף 52.

אופיר אקוניס: נהדר.

דנה נויפלד: לא הערות, תשובה להערות.

אופיר אקוניס: בוודאי.

אופיר אקוניס: אחרי רשת וקשת.

אמיר רוזנברג: הערה נוספת היא הערה יותר קונספטואלית שהיא אמנם משפטית, אבל היא מאוד חשובה: החוק הזה הוא רטרואקטיבי במהותו.

אמיר רוזנברג: יש היום חוק הרשות השנייה שקבע 10 שנות מכרז.

אמיר רוזנברג: אתם קבעתם את זה בחקיקה לפני שנים ספורות- -

אופיר אקוניס: נכון.

אמיר רוזנברג: לפני שנים ספורות עשו מכרז ל-10 שנים, לפי החוק.

אמיר רוזנברג: כמו שאמרתי, הם זכו במכרז הזה ל-10 שנים.

אמיר רוזנברג: החוק הזה הוא רטרואקטיבי במובן זה שהוא אומר שהוא מבטל את החוק הקודם שלפיו היו 10 שנים, כלומר מבטל 4 שנות מכרז.

אמיר רוזנברג: כדי שלחוק רטרואקטיבי יהיה תוקף הוא חייב להיות מפורש.

אמיר רוזנברג: המחוקק חייב להסביר שהתלבט, לא רוצים לעשות שום משחקים משפטיים – רוצים להעלות את זה פה לפני החקיקה, לא מעניינים אותנו הליכים משפטיים.

אמיר רוזנברג: אבל חשוב להבין שזה לא עניין של מה בכך.

אמיר רוזנברג: כדי שיבואו מציעי חוק לכנסת ויגידו שהם מבקשים לבטל את החוק הקודם ולהוריד מיליוני שקלים ולשנות את החוק שדיבר על מכרז לערוץ 10 שכבר הושלם ובוצע – בשביל זה הם צריכים לכתוב פה שהם עושים חוק רטרואקטיבי, מורידים 4 שנים מהמכרז ועושים הקלות של מיליוני שקלים – זה הרציונל שלנו.

אמיר רוזנברג: זה אין פה.

אמיר רוזנברג: אפשר להגיד הכול, לענות בעל-פה, אבל זה לא מספיק.

אמיר רוזנברג: זה היה צריך לבוא בחקיקה עצמה.

אמיר רוזנברג: לכן החוק הזה של קיצור המכרז תלוי על בלימה מבחינה משפטית, לפי מה שאנחנו מדברים.

אמיר רוזנברג: זאת שאלה מאוד נכבדה, והיו חייבים להביא אותה לכאן ולא שאנחנו נעלה את זה באיזשהו דיון של 10 דקות או רבע שעה או שעתיים – כמה שנותנים פה, ונותנים מספיק זמן, שלא אובן שלא כהלכה.

אמיר רוזנברג: לגבי הרעיון שדיברת עליו: מכיוון שבזיכיון יש תחרות ומציעים הרבה מאוד כסף ופריפריה, כשעוברים לרישיון יש המינימום שבחוק.

אמיר רוזנברג: המינימום הזה מתורגם לכסף בסכומים שבין 150-130 מיליון שקל.

אמיר רוזנברג: לכן אם התחייבו לסוגה עלית על סך 200 מיליון, היום יצטרכו לעשות 50 או 70, לפי המינימום שלהם.

אמיר רוזנברג: מכפילים את זה ב-4 שנים, וזה מבחינת הכסף מה שקורה לשוק.

אמיר רוזנברג: השוק מקבל מכה.

אמיר רוזנברג: היום יש שני בעלי זיכיון, והם חייבים לעשות סוגה עלית על סך 200 מיליון שקל.

אמיר רוזנברג: לערוץ 10 ביטלו את המחויבויות המכרזיות שלו אז הוא חייב לעשות 50.

אמיר רוזנברג: נניח שיישארו רק שני בעלי רישיונות, כי אף אחד לא מבטיח שיהיו ארבעה או שישה – אנחנו לא יודעים.

אמיר רוזנברג: מה יקרה אז?

אמיר רוזנברג: יקרה מצב שבו יישארו שניים, אבל הדבר היחיד שקרה הוא שהמחויבויות ירדו, ואז השוק מקבל מכה.

אמיר רוזנברג: יהיה אסון לתעשייה, זה ברור לגמרי.

אמיר רוזנברג: כולם מבינים שיהיה אסון, אנחנו מבינים, זה לא שאני מציג את עמדת היוצרים בלבד – יהיה אסון לתעשייה כי זאת לא הכוונה.

אמיר רוזנברג: לכן אנחנו מציעים שבחוק הזה יכתבו ויעשו את זה בצורה מדורגת: אם יש שני בעלי רישיונות יישארו המחויבויות הקיימות – כל אחד יהיה חייב לשים 100 מיליון שקל – כלומר לתת מנגנון שהשוק יהיה מוגן בו, לא לגרום לשוק לקרוס.

מוש דנון: צריך לזכור דבר מאוד פשוט: בסופו של דבר הרישיונות מספקים אופק כמעט לנצח לכל בעלי העסקים ולכל הזכייניות.

מוש דנון: לא יכול להיות שהאופק הזה מצד אחד יינתן, ומצד שני אנחנו הצופים ייפגעו בצורה כל כך משמעותית.

אמיר רוזנברג: התחלתי להגיד קודם, ונאמר לי שהמשפט לא ברור, אז אני רוצה להסביר אותו: מכיוון שיש סעיף בחוק הזה שלפיו כספי המכרז יועברו ליצירה – בהנחה שעל המכרז ישלמו 50 מיליון שקל – עדיין ברמה הכספית זה לא יכול לעמוד זה מול זה.

אמיר רוזנברג: גם לא כך אפשר לעשות פה את החשבון, זה לא מין מתמטיקה.

אמיר רוזנברג: שנית, הכספים האלה לא מופנים ישירות, זה לא בעל הזיכיון עצמו.

אמיר רוזנברג: היום המחויבות של בעל הזיכיון היא ישירה, ואותם כספים שיהיו כספי המכרז – אם יהיה מכרז – אנחנו כבר לא בטוחים שיהיה מכרז, כי יש פה דרישה, כמו שחבר הכנסת שי הגן עליה בחורמה ואולי אפילו בצדק מבחינתו – נגד המכרז.

אמיר רוזנברג: בפעם הקודמת שישבנו פה חבר הכנסת שי אמר שלא צריך לעשות מכרז, אלא לתת לאנשים האלה שיש להם מוניטין להמשיך עם ערוץ 2 בלי שיצטרכו לקנות מחדש את מה ששיפרו.

אמיר רוזנברג: לשיטתו של חבר הכנסת שי, ברגע שאמרנו את זה וירדו כספי המכרז, אין לך אפילו אותו קמצוץ של כספי המכרז שהיו אמורים לתרום את זה ליצירה.

אמיר רוזנברג: שנית, כספי המכרז אינם מגיעים לבעל הזיכיון, אלא לגופי ציבור שאמורים להשקיע.

אמיר רוזנברג: זה מאוד רחוק, זה לא אותו דבר, זה בכלל לא יכול להיות דבר מאזן.

אמיר רוזנברג: לכן אנחנו מבקשים שהחוק הזה יתחשב בפגיעה שעומדת לקרות.

אמיר רוזנברג: בהנחה שאתם ממשיכים לקדם את החוק כפי שהוא – שלדעתנו זה פרובלמטי – יש ליצור מנגנונים מאזנים לשוק.

אמיר רוזנברג: זה ראוי וחשוב.

אמיר רוזנברג: בדיון הקודם שמענו מהנציגים של ערוץ 2 משפט מאוד חשוב: הם אמרו שכדי לא לשלם על המכרז הם מסכימים שמחויבויות התוכן המינימליות שלהם – מוכנים שהמינימום לא יעמוד על 50 או על 70 מיליון שקל.

אמיר רוזנברג: זה אני אומר לחבר הכנסת שי, כי זאת כפפה שאפשר להרים אותה.

אמיר רוזנברג: טלי גורן העלתה את זה ואמרה שהם מבקשים להגדיל את המינימום ולא להוציא אותם למכרז.

אמיר רוזנברג: לפי הרציונל של זה, זה מתחיל להיות קצה חוט.

אמיר רוזנברג: גם מבחינת המדינה הם כבר מוכנים לא להשקיע מינימום.

אמיר רוזנברג: ישקיעו 100, זה לא מוגבל בזמן כמו ה-Bid הזה שהוא מכרז חד פעמי ולא עוזר לאף אחד.

אמיר רוזנברג: גם אם הוא 60-50 מיליון זה חד פעמי; המחויבויות שלהם הן לאורך הרבה שנים.

אמיר רוזנברג: אז בואו ניקח את המנגנון הזה וניצור פונקציה של מספר בעלי הזיכיון, גם ניקח את בעלי הערוץ השני ונגדיל את מחויבויות התוכן שלהם לתקופה מסוימת, ונעשה את כל המעבר לרישיונות עם shock observer, אחרת אנחנו יכולים להיכנס לאסון, זה לא מילים באוויר.

אמיר רוזנברג: תודה.

אתי בנדלר: במסמך שקיבלנו מקשת עם הצעותיהם החדשות או עיגון ההצעות שלהם בכתב- -

קריאה: מרשת.

אתי בנדלר: הגיע רק מרשת?

לאה ורון: מעורכת הדין אילאיל לבנת.

אתי בנדלר: אתם לא מציעים להעלות את מינימום מחויבויות התוכן שלכם.

שאול מגנזי: תלוי באלו נסיבות.

שאול מגנזי: אנחנו כרגע לא מעלים כלום.

אתי בנדלר: כל ההצעות שלנו זה מה "לא", לא קיבלנו מה "כן".

שאול מגנזי: אני שומע שיש כאן גם הצעות נוספות של מה כן וכל מיני ניתוחים חדשים, אז כדאי ללמוד אותם.

אתי בנדלר: עורך דין רוזנברג, אם אתה מוכן לעלות את הצעותיך לתיקונים בכתב כדי שנוכל לעיין בהם לאחר מכן, נעריך את זה.

אמיר רוזנברג: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: לפני שאנחנו ממשיכים, אני רוצה לברך אותך, מוש.

אופיר אקוניס: אני מניח שבעניין הזה לא יהיה שום ויכוח סביב השולחן הזה.

אופיר אקוניס: אני רוצה לברך אותך באיחולי הצלחה על המועמדות בסרט "עג'מי" שאתה הפקת שמגיע בתחילת מרס.

אופיר אקוניס: מתי הטקס?

מוש דנון: ב-7 במרס.

נחמן שי: כבר עשית אירוע מיוחד ביפו שמעצים את יחסי הציבור.

אופיר אקוניס: נכון, מעצים את יחסי הציבור.

קריאה: שלא יחשבו שזה היה מתוכנן.

אופיר אקוניס: זה מה שחבר הכנסת שי רמז, אבל כמובן שלא.

אופיר אקוניס: אנחנו מאחלים לך ולכל השחקנים ולכל מי שהיה בתוך העשייה של הסרט "עג'מי" הצלחה רבה ושתייצגו את ישראל בכבוד, ושתביאו את הגביע.

אופיר אקוניס: תביאו אותו לפה.

אופיר אקוניס: בהצלחה לך ולכל השחקנים ולכל מי שעסק בסרט.

מוש דנון: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אבל בזה הסתיים הקונצנזוס, ואנחנו חוזרים לחילוקי דעות סביב השולחן הזה בנושאים אחרים.

אופיר אקוניס: שאול מגנזי, בבקשה.

שאול מגנזי: צריך להיזכר איך המהלך הזה נולד, ומה המשמעויות שלו.

שאול מגנזי: המהלך הזה נולד כדי לאפשר לפתוח את השוק ולהוסיף שחקנים, ועל הדרך לתת חבילה צרה ולהוסיף פרסום לכבלים וללוויין בשוק פרסום יחסית מוגבל; שוק פרסום שכנראה כל מה שאנחנו רוצים לעשות וחולמים לעשות לא מסוגלים לעשות נוכח גודל השוק.

שאול מגנזי: הראיה מוצבת לפנינו כרגע: שנת 2009 בטלוויזיה המסחרית מסתיימת בהפסד של 150 מיליון שקלים בסך הכול המצרפי של ערוץ 10 ושל ערוץ 2.

שאול מגנזי: כולם מפסידים במשחק הזה.

שאול מגנזי: אני קראתי את העבודה הכלכלית שהכין ד"ר אסף כהן ממשרד התקשורת- -

אופיר אקוניס: אני ביקשתי גם מכם להביא מצגות כלכליות וגם ממשרד האוצר.

לאה ורון: בישיבה הקודמת.

אופיר אקוניס: הישיבה הקודמת הייתה ביום שלישי שעבר, ועד לרגע זה אני לא ראיתי שום דבר.

שאול מגנזי: המצגת הזאת תועבר.

אופיר אקוניס: "תועבר" זה מונח כמעט פרוזאי.

אופיר אקוניס: אני מבקש שהיא תועבר בהקדם כדי שנוכל לקיים את הדיון על בסיסה.

אופיר אקוניס: האם הממשלה העבירה את המצגת?

לאה ורון: לא, אדוני היושב ראש.

אופיר אקוניס: גם לא הממשלה.

אופיר אקוניס: אז בסדר, אתם מקוזזים.

אופיר אקוניס: אני מבקש שזה יהיה בישיבה הבאה, כי גם לא הממשלה וגם לא אתם הגשתם אותה, וקבענו את זה כהחלטה למען המשך הדיון הזה כדי להסיק מסקנות, לא כדי להעביר זמן.

אופיר אקוניס: היינו יכולים להעביר זמן במקומות אחרים.

אופיר אקוניס: אני מבקש להעלות אותה על שולחננו בישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: תודה.

שאול מגנזי: בשוק שעומד לעבוד טלטלה כה עזה, ואנחנו לא יודעים מה התוצאות הסופיות שלה עם פרסום בכבלים ובלוויין ושחקנים נוספים שייכנסו – אם ייכנסו לשוק כמו שהוא כרגע – אין מקום להיקף העשייה בסוגה כמו שאנחנו עושים אותה היום.

שאול מגנזי: אם במצב שאנחנו עומדים היום בכל המחויבויות שלנו אנחנו מפסידים 150 מיליון שקלים, אז ברור שכשיש עוד שחקנים שנוטלים חלק מהעוגה לא ניתן לעבוד באותה מחויבות התוכן.

שאול מגנזי: צריך לחשוב פעמיים איזו טלוויזיה תהיה כאן נוכח כל הרפורמה הזאת שנמצאת פה על השולחן.

שאול מגנזי: אנחנו הצענו הצעה יותר פשוטה: לשים את כל זה רגע בצד, להתרכז בשני נושאים: תמלוגים – מילה שהרבה אנשים לא אוהבים לשמוע, אבל יש בה משום פתרון לחלק מהמצוקות שלנו; ודמי זיכיון – שגם הם בסכומים של מעל 100 מיליון שקל לקשת, לרשת ולערוץ 10 – להוריד אותם, לוותר על החלק הזה, לתת לנו להמשיך לעשות טלוויזיה טובה ולחשוב על רפורמה מסוג אחר שתאפשר לכולם לעשות טלוויזיה מסחרית טובה וגם מרוויחה.

שאול מגנזי: אין בזה שום פסול.

שאול מגנזי: תודה.

אבי ניר: אפשר לפתור את ההצעה של מר רוזנברג ולקרוא לרישיון – "זיכיון".

אבי ניר: זה בכלל יפתור את הבעיה.

אבי ניר: למה להסתבך גם עם המחויבויות?

אבי ניר: נשאיר את זה כזיכיון, וגמרנו.

אבי ניר: יש החלטה בניגוד למצב שהמדינה וערוץ 10 הגיעו אליו לפתור את בעיית כשל השוק מבעוד מועד.

אבי ניר: זה הניסיון של החקיקה הזאת – לא בדיעבד.

אבי ניר: במקרה הזה הרפורמה כוללת מהלך עקרוני – מעבר עקרוני משיטה לשיטה.

אבי ניר: אתה לא יכול לאכול את העוגה ולהשאיר אותה שלמה, ומה שהצעת כאן זה להמשיך את הזיכיון ורק לקרוא "רישיון".

אבי ניר: זאת לא ההצעה שעומדת.

אבי ניר: יש משהו במהלך הזה שהוא מהלך עקרוני של רפורמה כהווייתה; לא רפורמה במובן הסמנטי, אלא רפורמה אמיתית בשוק התקשורת.

אבי ניר: אם רוצים ללכת למהלך הזה צריך ללכת עליו.

אתי בנדלר: אני מצטערת שאני נכנסת לוויכוחים ביניכם, אבל כמי שיושבת בכל הדיונים בנושא הזה והקשבתי רוב קשב להצגת הרפורמה המוצעת בהצעת החוק בידי נציגי הממשלה, בשום מקום לא הוזכר, ולו ברמז, שאחת ממטרות הצעת החוק היא להפחית במחויבויות.

אתי בנדלר: זה נאמר כנגזרת, כתוצאה מכך שרוצים להכניס שחקנים חדשים, שרוצים לאפשר פלורליזם, לאפשר כניסת מתחרים חדשים לשוק וכיוצא בזה.

אתי בנדלר: כתוצאה מכך שלא יהיה מכרז אז חייבים לקבוע מינימום, ומקווים שכולם ישקיעו קצת יותר.

אתי בנדלר: אבל במטרות הצעת החוק לא נאמר בשום מקום שהמטרה היא להפחית את המחויבויות.

אופיר אקוניס: זאת השאלה שמעניינת אותנו, חבר הכנסת שי- -

חנין זועבי: זאת התוצאה ההכרחית, וזה לא עושה אותה פחות מסוכנת.

אופיר אקוניס: את יודעת, חברת הכנסת זועבי, בהצעה שכתבה הממשלה הקודמת במסגרת אותן הגנות ינוקא שיקבלו אולי המפעילות החדשות שיקבלו רישיון, הן יכלו לא רק לקבל את אפיק 10 ואת אפיק 2, אלא יוכלו להפחית בצורה דרמטית באותם אפיקים שכבר מותגו על-ידי קודמיהם, בדרמה, בסוגה העלית ובהפקות המקור.

אופיר אקוניס: מי מפסיד מזה?

אופיר אקוניס: הציבור.

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים למנוע את הדבר הזה- -

חנין זועבי: בדיוק.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: אנחנו בקונצנזוס מדהים בנקודה הזאת.

אמיר רוזנברג: תשובת סוגריים במשפט אחד למר ניר: הוא השתמש במושג "כשל שוק".

אמיר רוזנברג: סעיף קטן במכתב שהם חתמו עליו הוא חשוב כי מה שעומד בבסיס הטענה של כשל שוק זה סוג מסוים של הפתעה.

אמיר רוזנברג: כלומר למדינה מתברר משהו, ואז היא משנה.

אמיר רוזנברג: זה הדבר הנכון.

אמיר רוזנברג: האמת שהמעבר מזיכיונות לרישיונות נעשה בעקבות האפשרות לעבור לדיגיטלי, ואז זה מפחית את הצורך.

אמיר רוזנברג: אנחנו קיבלנו הסברים גם מעורכת הדין נויפלד שמאשרת את זה וגם מעורכת הדין רובינשטיין.

אמיר רוזנברג: כבר במכרז, כיוון שהרשות השנייה הבינה את העניין הזה שהיה לא מזמן ב-2005 הסכימו אנשי הערוץ השני כך: "לאורך החלטת הממשלה מערך ההפצה של שידורי הטלוויזיה של הרשות במתכונתו כיום צפוי להשתנות".

אמיר רוזנברג: זה במכרז של 2005, ועל רקע זה הציעו 10 שנים.

אמיר רוזנברג: "ובכלל זה עשויה אחת או יותר משיטות ההפצה הנהוגות כיום – שידור אנאלוגי – להשתנות או להתבטל כליל ולהיות מוחלפת בשיטת הפצה שונה, לרבות בדרך של הפצה דיגטלית קרקעית.

אמיר רוזנברג: למשתתפים לא תהיה כל טענה בקשר לכך".

אמיר רוזנברג: זאת אומרת שהם הבינו את זה כבר בזמן המכרז שהיה לפני שנים אחדות.

אמיר רוזנברג: אז כשמביאים את זה אליכם, חברי הכנסת, בוודאי שהנושא הזה של מאות מיליוני שקלים היה חייב לבוא מלכתחילה וההערות היו צריכות להיות מלכתחילה.

אמיר רוזנברג: זה לא נמצא פה, ועם כל הכבוד זה גם לא מה שכתוב במכרז.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: עכשיו המדינה תשמיע את דברה ותסביר לנו את הרציונל.

אופיר אקוניס: דנה ביקשה לעשות את זה וגם נגה רובינשטיין.

דנה נויפלד: אני אתחיל קודם מההערות של אבי ניר:

דנה נויפלד: המעבר משיטה לשיטה, המשמעות שלה לעניין ההקצאה היא לעניין מספר השחקנים ולעניין משך התקופה שבה אותם שחקנים משחקים על המגרש.

דנה נויפלד: ההפחתה של המחויבויות היא תוצאה, היא לא מטרה בפני עצמה, היא לא רציונל, והיא לא הנחתה אותנו כשהבאנו את ההצעה.

אבי ניר: את עונה למשהו שלא אמרתי.

דנה נויפלד: אני עונה כפי שהבנתי ומוצאת לנכון להשיב.

אבי ניר: לא אמרתי את זה.

דנה נויפלד: לכן גובה המחויבויות נגזר כרגע מהתוספת השנייה.

נחמן שי: מה המשמעות בערכים כספיים?

דנה נויפלד: על ערכים כספיים מנשה אולי ישיב.

דנה נויפלד: אבל ההפחתה של המחויבויות היא אכן תוצאה של המעבר משיטה לשיטה.

דנה נויפלד: תיאורטית יכולנו להציב רף גבוה יותר – הרף של התוספת השנייה הוא הרף המינימלי שקיים היום בחוק, ותיאורטית אפשר היה להעלות אותו.

דנה נויפלד: כלומר הכנסת יכלה לקבוע רף גבוה יותר ולא את הרף הזה.

דנה נויפלד: לכן עצם המעבר משיטה לשיטה עדיין לא מבטיח את גובה המחויבויות.

דנה נויפלד: במענה לעורך הדין רוזנברג, מהדיון הראשון הממשלה והרשות השנייה הציגו שוב ושוב בוועדה – ואפילו קיבלתי הערות בעניין הזה – מה המשמעות של המעבר משיטה לשיטה.

דנה נויפלד: עצם הפירוט של זה בדברי ההסבר הוא טענה שיכולה להיטען כלפי אופן ניסוחנו, אבל עדיין מהרגע הראשון הובהר כאן היטב מה המשמעות ומה ההטבה שתצמח לבעלי הזיכיון במעבר משיטה לשיטה, לרבות הפחתת המחויבויות המכרזיות במעבר למחויבויות לפי הרישיון.

דנה נויפלד: מאוד חשוב לי להדגיש את זה, מעולם זה לא הוסתר, זה תמיד נאמר- -

אמיר רוזנברג: חס וחלילה, לא אמרתי שזה הוסתר.

דנה נויפלד: התוצאה מבחינתנו הייתה שאנחנו מאזנים את האינטרס הציבורי בקיום אותן מחויבויות, ולכן אנחנו בחרנו לאזן את האינטרס הציבורי במקומות אחרים.

דנה נויפלד: ראשית, בחיוב לדוגמה בחברת החדשות – וזה במענה לחבר הכנסת שי.

דנה נויפלד: אנחנו אמרנו שעל אותם ערכים אנחנו לא מוותרים, ואנחנו שומרים על האינטרס הציבורי במובנים אחרים.

דנה נויפלד: קודם כול, קיומה של חברת החדשות לכל בעל רישיון, ושנית – אנחנו מעודדים שחקנים חדשים להיכנס לשוק בכך שאנחנו נותנים להם הגנת ינוקא כדי שיהיו יותר שחקנים כדי שבאופן מצרפי כמות המחויבויות תעלה ככל שיהיו יותר בעלי רישיון; דבר שלישי – ה-Bid ואותו מכרז שאמור להתקיים על הנכסים של הרשות השנייה ועל האפיק, שאמורים להשלים את התוספת ביחס לירידה שאמורה לחול.

חנין זועבי: אפשר לחזור?

לאה ורון: וגם להתייחס לכך שבהגנת הינוקא זה מחצית מהיקף השידורים- -

דנה נויפלד: לשנתיים.

לאה ורון: - - זאת אומרת, פגיעה נוספת בציבור.

דנה נויפלד: פגיעה מוגבלת בזמן כדי ששחקן ייכנס.

דנה נויפלד: בטווח הארוך אם יהיו עוד שחקנים בשוק ועוד בעלי רישיון הרף יעלה בסך-הכול- -

חנין זועבי: ואם לא יהיו עוד שחקנים?

אתי בנדלר: אז כולנו נצקצק בלשוננו.

חנין זועבי: אז זאת הכוונה כשאומרים שצריך לאזן.

דנה נויפלד: - - לכן קשה בעיניי הטענה של עורך הדין רוזנברג שאומר שהוא סבור שעדיף להטיל מחויבויות נוספות מוגבלות בזמן על הזכייניות הקיימות בהגנת הינוקא כיוון שבטווח הארוך אם לא נעודד שחקנים חדשים, הם לא יבואו לשחק על המגרש.

דנה נויפלד: לכן הגם שיכול להיות שבמשך שנתיים-שלוש תהיה ירידה, אם אנחנו מסתכלים על הטווח הארוך, האינטרס הוא להכניס שחקנים נוספים כי אחרת הם לא ייכנסו ולא יבואו.

דנה נויפלד: גם אם נפצה את השוק במובן מוגבל בזמן לשנתיים אם לא יבואו שחקנים חדשים, בטווח הארוך השוק הזה אכן יכול להיפגע.

דנה נויפלד: האינטרס הציבורי יישמר אם נעודד הכנסה של שחקנים חדשים וניתן אותן הגנות ינוקא שבהן מדובר.

חנין זועבי: אבל אם לא תצליחי בסופו של דבר לעודד שחקנים חדשים, אז מה התשובה?

נגה רובינשטיין: אם לא ניתן להם הקלות מסוימות לא נצליח.

נגה רובינשטיין: אי אפשר לומר מצד אחד שרוצים לעבור לרישיונות בשביל להגדיל את מספר השחקנים ומצד שני השוק יכול להכיל רק שניים-שלושה שחקנים, ומצד שלישי, אם יש פוטנציאל לשחקן נוסף נכביד עליו, לא ניתן לו שום הקלה- -

אופיר אקוניס: אם את נותנת לו את - - - את מכבידה עליו?

אופיר אקוניס: את נותנת לו את המתנה הכי - - - כדי לשמור על האיזון.

אופיר אקוניס: נתת לו מספיק מתנה, ולא רק זה, את מוסיפה לו מתנה על מתנה – את פוטרת אותו מ-60% - -

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: הגנת ינוקא מרחיבה מדי.

יהודה סבן: חבר הכנסת אקוניס, לא נותנים את זה במתנה - - -

נגה רובינשטיין: נותנים את זה בהרבה כסף.

יהודה סבן: זה תמורת כסף.

נגה רובינשטיין: הכסף הזה אמור ללכת ליצירה הישראלית.

קריאה: לא, את נותנת לו הגנת ינוקא, זה לא הולך- - -

נגה רובינשטיין: אנחנו נסביר שוב את הפרטים- -

לאה ורון: אתם לא התייחסתם לטענות של עורך דין רוזנברג בכלל.

נגה רובינשטיין: אני רוצה להתייחס לטענות של עורך דין רוזנברג: אכן, לטווח הקצר סביר להניח שהיצירה הישראלית תחטוף מכה.

נגה רובינשטיין: העלות של הטווח הקצר תבוא לידי ביטוי שלדעת הממשלה לטווח הארוך, כאשר יהיו כאן עוד שחקנים גם היצירה הישראלית תרוויח.

נגה רובינשטיין: זאת אומרת, נכון בעינינו מבחינת מדיניות הממשלה, שבטווח הקצר רמת המחויבויות תרד באופן דרמטי.

נגה רובינשטיין: ונכון, היא תרד באופן דרמטי כדי שתהיה אופציה לשחקנים חדשים להיכנס לשוק, כך שסך-כול היצירה הישראלית מסך כול בעלי הרישיונות תהיה מוצר טוב יותר לציבור וליצירה הישראלית בסך-הכול.

נגה רובינשטיין: אם בסופו של מהלך לא ייכנסו עוד בעלי רישיונות, אז אתה צודק – המהלך הזה הוא מהלך שכשל.

נגה רובינשטיין: ככל שנקל בטווח הקצר על בעלי רישיונות להיכנס, ככל שניתן להם הקלות בשנה או בשנתיים הראשונות – יש לבעלי רישיונות חדשים- -

אופיר אקוניס: עכשיו הבנתי הכול.

אופיר אקוניס: בתחילת הרפורמה הצופה ייפגע – למה?

אופיר אקוניס: כי ערוץ 10 יעבור לערוץ 84, ערוץ 2 ייעשה ערוץ 14 והערוצים החדשים שייכנסו- - - לא יקבלו - - -

נגה רובינשטיין: אם ערוץ 10 יעבור לערוץ 84- -

אופיר אקוניס: זאת לדעתי לא רפורמה.

אופיר אקוניס: זאת רפורמה שמערבלת את השוק הזה.

אופיר אקוניס: היא לא מייצבת אותו, חבר הכנסת שי, היא מערבלת אותו.

נחמן שי: היושב ראש מפריע לעורכת הדין נגה רובינשטיין.

אופיר אקוניס: מדברת נציגת הממשלה- -

נגה רובינשטיין: זאת דוגמה מצוינת כי אם ישראל 10 יעבור ל-84, וקשת ורשת יעברו ל-94 ול-104, זה אומר שיהיו לנו עוד שני שחקנים.

נגה רובינשטיין: אם יהיו לנו עוד שני שחקנים שיהיו מספיק מלאי תעוזה בשביל להתמודד במכרז על המותג ועל האפיק, אז גם אם בשנה הראשונה או בשנתיים הראשונות תפחתנה במידה מסוימת הפקות המקור שלהם, אבל אחר כך יהיו לנו 5 שחקנים אמיתיים בשוק הזה – עשינו את שלנו.

נגה רובינשטיין: זאת המטרה של הרפורמה הזאת.

נגה רובינשטיין: אם לא ניתן כלים לשחקנים חדשים יש כאן מכת גרזן לתחרות עתידית, ונתנו מתנה של בלעדיות לנצח בתנאים מופחתים לבעלי הזיכיונות- -

אופיר אקוניס: הממשלה יוצאת מנקודת הנחה שבתחילת הרפורמה תהיה פגיעה בצופה.

אופיר אקוניס: הצופה ייפגע.

דנה נויפלד: יכולה להיות פגיעה - - -

אופיר אקוניס: אתם אומרים את זה שוב ושוב.

דנה נויפלד: אם ממילא קשת או רשת או ישראל 10 יזכו במכרז שלהם על האפיקים הם ימשיכו לשדר במתכונת הזאת- -

קריאות: לא במתכונת הזאת.

דנה נויפלד: במתכונת של הרישיון, כלומר במחויבויות הפחותות ביחס לקיים היום.

אופיר אקוניס: בוודאי.

דנה נויפלד: אבל כיוון שהם יתחרו – אנחנו מקווים- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: "מקווים".

קריאות: "מקווים", ראינו כמה באו ל-10.

דנה נויפלד: במכרז על האפיק ועל המותג אנחנו מקווים שהסכום שייכנס יכסה על הפער.

דנה נויפלד: לכן יש חשיבות להשאיר את הוראות המעבר כמו שהן.

אופיר אקוניס: אנחנו בסוג של הימור.

אופיר אקוניס: בטווח הקצר ברור שיש הפסד, ובטווח הארוך – אולי יהיה טוב.

אמיר רוזנברג: יותר גרוע.

קריאות: - - -

נגה רובינשטיין: אבל כל מעבר לרישיונות - - -

אמיר רוזנברג: רגע, אחד, יותר גרוע- -

אופיר אקוניס: רגע, אמיר.

אופיר אקוניס: אתה מעיר פה הכי הרבה, וחבר הכנסת שי מבקש כל פעם להעיר, ואז אתה לוקח לו את הזמן.

אופיר אקוניס: נגה, סיימת?

נגה רובינשטיין: לא.

אופיר אקוניס: אז בבקשה.

אופיר אקוניס: אחריה חבר הכנסת שי.

נגה רובינשטיין: בעלי הזיכיונות שמעוניינים לעבור לשיטה של רישיונות, כל מה שמפריע להם בעניין הזה, זאת האפשרות של בעל הרישיון שלא קיים כאן, שאין אף אחד שמדבר בשמו מכיוון שהוא לא קיים כאן, ואנחנו לא רואים אותם, והם לא מדברים – לקבל אולי בשנה או בשנתיים הראשונות סוג של הקלות בחובות של הפקות מקור.

נגה רובינשטיין: זה מה שמפריע בכל הדיון הנוכחי לבעלי הזיכיונות הנוכחיים?

נגה רובינשטיין: זה מה שיהרוס את השוק?

אתי בנדלר: לא.

נגה רובינשטיין: אז מה מפריע?

אתי בנדלר: לא, הם לא מתנגדים למתן הקלה - - -.

אתי בנדלר: הם מתנגדים לאפשרות שבעל רישיון חדש ישדר על ערוץ 2.

אופיר אקוניס: זה בדיוק.

נגה רובינשטיין: אז נשים את הדברים על השולחן- -

אופיר אקוניס: או 10.

נגה רובינשטיין: - - ונפריד בין שאלות של הגנת ינוקא לבין האפשרות להתמודד במכרז על המותג.

נגה רובינשטיין: אלה שתי שאלות נפרדות, ואין צורך לשים חסמים מלאכותיים על בעלי רישיונות פוטנציאליים אחרים כדי שלא יגעו במותג שאתם מעוניינים בו.

אופיר אקוניס: לגבי הערתך בעניין בעלי רישיונות פוטנציאליים עתידיים – כל מי שרוצה לבוא לפה ורואה עצמו בעל רישיון עתידי, יכול לבוא לכאן.

אופיר אקוניס: יש לי רק להודיע לך הודעה: אף אחד לא בא ולא נרשם – אולי אנחנו צריכים לחשוב על זה.

קריאה: טלעד.

אופיר אקוניס: טלעד, כן.

נגה רובינשטיין: סיפור של שנתיים או שלוש שאנחנו לא יודעים מה התנאים?

אופיר אקוניס: סליחה, הם צריכים להיות בישיבות האלה כדי לדעת למה הם אמורים- -

קריאות: על מה?

קריאות: הם לא קיימים פה.

אופיר אקוניס: אולי היה מישהו שחושב שהוא רוצה להיכנס.

נגה רובינשטיין: אין חוק שמאפשר לו.

יהודה סבן: טלעד.

יהודה סבן: אין עדיין חוק שמאפשר להם.

אופיר אקוניס: אף אחד לא תמיד שמחכה שיחוקקו לו.

אופיר אקוניס: כל מי שנערך, נערך כאן מהיום.

אופיר אקוניס: מה אתה חושב, שהם באוויר, הם נפוצים להם?

אופיר אקוניס: תאמין לי, מתארגנים, מדברים – התעשייה חיה, היא לא מתה ולא פסיבית, אלא אקטיבית- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה יקרה, באמת?

אופיר אקוניס: - - לכן אם הם לא רוצים לבוא לפה זאת בעיה שלהם.

אופיר אקוניס: למען מכבסת המילים הטובה יותר שלי: מי שרואה את עצמו רוצה לקבל רישיון.

אופיר אקוניס: הם טענו את טיעוניהם.

אופיר אקוניס: הם מאוד ייהנו, אגב- -

מנשה סמירה: הוא סומך על חברי הכנסת שמייצגים אותו פה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מייצגים בעלי רישיונות, אנחנו מייצגים את הציבור.

חנין זועבי: - - - דווקא את הצופה, את האזרח.

אופיר אקוניס: בדיוק כך.

אתי בנדלר: משפט קצר לגבי הפחתנ במחויבויות בעתיד.

אתי בנדלר: אדוני היושב ראש, אם לא ייכנסו בעלי רישיונות חדשים, זה לא חשש שווא, זה אכן יהיה.

אתי בנדלר: גם בטווח הארוך תהיה הפחתה ניכרת במחויבויות בנראות של המסך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה מה שרציתי לשאול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אפשר לשאול שאלה?

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי.

אופיר אקוניס: הוא מבקש בנימוס בריטי לדבר כל כך הרבה זמן.

נחמן שי: ברור לכול שהרפורמה הזאת מגיעה הנה לא בשלה.

נחמן שי: היא נעשתה במהירות, בלוח זמנים קצר, מתוך כוונה להגיע לתאריך מיועד שהיה במקרה סוף דרכה של הממשלה הקודמת- -

אופיר אקוניס: זה היה אמור להיות בחוק ההסדרים.

אופיר אקוניס: אנחנו, חברי הכנסת, דרשנו מהיושב ראש לפצל אותו, ואז דיברנו על 30 בנובמבר.

אופיר אקוניס: כשאני התעמקתי עוד יותר בחוק הזה ראיתי שאולי ב-30 בנובמבר 2010, לא 2009.

נחמן שי: אני מודה לך שאתה מזכיר שהוציאו את זה מחוק ההסדרים כי זה היה עושה את זה עוד יותר גרוע.

נחמן שי: עכשיו יש תהליך של תיקון.

נחמן שי: שלא ייעלבו אנשים שעסקו בכך, אני בטוח שכוונותיהם טובות ורצונם לקדם את תחום התקשורת הוא חי וקיים, אבל אמרתי את זה בישיבה הקודמת בהתרגשות יתר שאני חושש שמה שאנחנו יכולים לראות זה הרס לפני שתהיה הבנייה.

נחמן שי: עכשיו בא אמיר ואמר את מה שאני אמרתי במרכיב האחר: ששוק ההפקות שגדל והתפתח כל כך בשנים האחרונות עלול ללכת אחורה עד שהוא אולי ילך קדימה.

נחמן שי: אז ברור שיש חורים בחוק הזה כמו שאנחנו רואים אותו.

נחמן שי: לכן או שניסוג מכל העניין – אבל אתה לא תסכים ותגיד, בואו נעצור אותו; אבל אם ההחלטה היא שהולכים קדימה צריך לתקן את כל המחדלים או למלא את החללים שנוצרו פה.

נחמן שי: אין סיבה בעולם ששוק ההפקות ייפגע.

מוש דנון: זה לא שוק ההפקות, זה הציבור שנפגע.

נחמן שי: בסדר, דרך זה – הציבור.

נחמן שי: אבל אני קודם כול אומר שזה תחום שהתפתח וגדל ותרם תרומה חשובה מאוד, ופתאום אנחנו נעצור.

נחמן שי: יש פה אי ודאות גדולה שמלווה אותנו מהרגע שההכנות האלה החלו, מה יהיה השוק העתידי.

נחמן שי: אם זה יעבוד לפי הציפיות של החברים שיושבים שלפיהן ייכנסו בעלי רישיונות חדשים, אז הם יחד עם בעלי הרישיונות שאנחנו מניחים שיהיו בעלי רישיונות, יבנו שוק חדש שיהיה בהיקף של השוק הקיים, ואולי גדול.

נחמן שי: אם זה הולך אחורה, ולא יהיו בעלי רישיונות חדשים, אנחנו מפסידים חלק ניכר מהשוק הקיים, וזה דבר שאף אחד מהאנשים שיושבים בחדר הזה לא התכוון לו.

נחמן שי: לכן חשוב מאוד שהמסדרון מעכשיו – מ-2012 עד 2015 – יהיה מסדרון יותר ברור.

נחמן שי: לא תהיה עצירה דרסטית ומעבר מזיכיון לרישיון, אלא מעבר שיחייב את בעלי הזיכיונות-רישיונות לשדר יותר עד לרגע שהצטרפו בעלי רישיונות חדשים, וזה לא יהיה חד וחלק, כלומר קודם כול יורדים ואחר-כך עולים- -

אופיר אקוניס: כולם יורדים, לפי המתווה הנוכחי, זאת הבעיה העיקרית כרגע.

יוסי ורשבסקי: חוץ מערוץ 10.

יוסי ורשבסקי: אנחנו לפי החוק.

קריאות: - - -

לאה ורון: בוועדה הזאת אתה לא יכול להגיד את זה.

אופיר אקוניס: בדיוק.

נחמן שי: אני יודע שיש היום רביזיה של הגנת ינוקא וכדומה.

נחמן שי: אם המותג "2" יישאר בידי המפעילים הנוכחיים שלו לפחות עד 2015, שיעמדו במחויבויות שלהם עד 2015.

קריאה: זה כבר קיים היום בחוק.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: אתה מדבר על הזיכיון?

אופיר אקוניס: על המשך הזיכיון אין ויכוח.

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש.

נגה רובינשטיין: - - -

אופיר אקוניס: - - -

אתי בנדלר: - - -

נגה רובינשטיין: שיישארו עם זיכיון.

אופיר אקוניס: לא, אתה התכוונת לכך שאם הם יעדיפו להישאר בזיכיון הם - - -?

נחמן שי: לא, אני אומר שיהיו בעלי רישיון בערוץ 2, ויכול להיות שיהיה כדאי להם לעמוד במחויבויות הקודמות.

אופיר אקוניס: הבנתי.

נחמן שי: יכול להיות שזה כדאי להם.

נחמן שי: אם לצורך העניין הזה נציל מאות מיליוני שקלים של הפקות זה שווה לי.

נחמן שי: זה יותר טוב מהמכרז.

נחמן שי: אתה יודע מה, אף מכרז לא ייתן לך את הסכום הזה של ההפקות בשלוש השנים הקרובות.

אופיר אקוניס: ברור, נכון.

נחמן שי: אני לא יודע אם זה אפשרי.

נחמן שי: יש פה אנשים שחושבים משפטית, ואני רק מציע רעיון שהכוונה היא איך לא לאבד את מה שאנחנו רוצים, ויחד עם זה לאפשר למערכת הזאת לנוע קדימה.

נחמן שי: תנוח דעתך: גם אם תקבע להם סף מאוד נמוך של הפקות, הם יפיקו יותר.

נחמן שי: אני אומר לך בלי לשאול אותם.

נחמן שי: הם רוצים להגיע לקהל, הם צריכים צופים, הם יודעים מה המשמעות של זה, והם יפיקו יותר ממה שכתוב.

נחמן שי: אבל הם יעשו את זה פשוט מרצונם.

נחמן שי: אין מצב שהם ירדו בהיקף כל כך גדול של הפקה - -

אופיר אקוניס: 60%.

נחמן שי: הם לא טיפשים- -

מוש דנון: אתה לא יכול להיבנות על זה.

מוש דנון: היו גם ימים שעצרו הכול.

נחמן שי: הם ישקיעו.

אופיר אקוניס: אבל אם אתה מאפשר להם לרדת ב-60% והם יעשו מעל זה, אז הם ירדו רק ב-40%, זה כמעט מחצית.

אופיר אקוניס: זה הרבה מאוד.

נחמן שי: התחרות בשוק הזה היא מספיק כבדה ואינטנסיבית.

אתי בנדלר: אל תשכח שתאפשר לכבלים לפרסם גם בהתאם- - -

אופיר אקוניס: אני מבקש מהיועצת המשפטית לא להתסיס את האווירה בחדר הזה.

אופיר אקוניס: אני ביקשתי ממנו לא לערבב שמחה בשמחה.

קריאות: - - -

נחמן שי: נכון, עוד נגיע לאסון הזה.

נגה רובינשטיין: זה נכון שהם יצטרכו להוציא רמה מסוימת של הכנסות כדי לקיים ערוץ, אבל הכללים שחלים היום במסגרת הזיכיונות והמחויבויות שלהם למגוון של הפקות, כמו פריפריה, תרבות ודברים נוספים, היכולת שלהם לעשות הפקות גם בתוך הבית ולא רק מחוץ לבית והיכולת לצמצם בעלויות של ההפקות שלהם, הם כללים שכבר לא יחולו עליהם בתקופה של רישיונות.

נגה רובינשטיין: לכן גם המינימום שקיים היום במציאות בשביל להוציא את הכספים – קיים, אבל הוא לא יהיה קיים כמו שהוא קיים היום, אלא באופן שונה לחלוטין.

נחמן שי: ברור, אני יודע.

נחמן שי: לכן אני משתדל לחפש רעיון יצירתי שלא נאבד את הנתח הגדול הזה.

נחמן שי: אם בסוף יתברר לנו שנכנסים 4-3 בעלי רישיונות חדשים, והשוק גדל והתפתח, ויש מספיק פרסומות לפרנס את כולם – אז השוק הזה ישלים את עצמו ויגדיל את היד הכרותה הזאת.

נחמן שי: אבל אם לא, מוטב שאנחנו באמצעים מלאכותיים נשמור אותו בהיקף הנוכחי שלו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת זועבי ואחר כך אביגדור דנן מהטלוויזיה החינוכית.

אופיר אקוניס: תודה.

חנין זועבי: לא נכחתי בדיון הקודם, ואני רוצה לשאול שאלה קטנה:

חנין זועבי: אם ההפחתה במחויבות היא של 60%, כמה בתמלוגים ובדמי הזיכיון?

חנין זועבי: למה שלא תהיה הפחתה של מחויבות במישור של התמלוגים ודמי זיכיון ופחות בתחום התוכניות והחדשות?

חנין זועבי: כלומר מי קבע את המשקל הזה?

חנין זועבי: למה שההפחתה עצמה, כולה או רובה לא תיפול על תמלוגים ועל דמי זיכיון?

קריאה: כל הכבוד.

אופיר אקוניס: יהודה, מנשה, אתם רוצים להשיב לחברת הכנסת זועבי?

דורון אבני: הפחתה מלאה של התמלוגים לאפס.

חנין זועבי: אפס?

חנין זועבי: זה ההיגיון של הרישיון, שאין תמלוגים ואין דמי רישיון.

אופיר אקוניס: בדמי זיכיון?

מנשה סמירה: מותנה בברית המועצות.

חנין זועבי: תנו לי תשובה אחת, לא כמה.

דורון אבני: לפי הצעת החוק הנוכחית, דמי רישיון יש, דמי התמלוגים זה לא בהצעת החוק- -

אופיר אקוניס: רשות התקשורת המיועדת שקראתי עליה באחד העיתונים מייתרת את ברית המועצות.

אתי בנדלר: ברור.

מנשה סמירה: אדוני היושב ראש, עוד לא הקמנו את ברית המועצות, כבר ייתרנו אותה, ועכשיו נישאר במצב הקיים עוד עשור בערך.

נגה רובינשטיין: גם רשת תקשורת כבר הקמנו 10 פעמים.

נגה רובינשטיין: דמי זיכיון אפשר לבטל עם ברית המועצות או בלי ברית המועצות.

נגה רובינשטיין: דמי זיכיון זאת החלטה פיסקאלית, זאת לא החלטה שקשורה למבנה התאגיד.

נגה רובינשטיין: אין שום קשר בין דמי זיכיון לבין המבנה שבו פועל המפקח.

נגה רובינשטיין: אפשר לבטל את דמי הזיכיון מחר בבוקר, זאת החלטה פיסקאלית של האוצר.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אביגדור דנן, בבקשה.

אביגדור דנן: אני רוצה להעיר הערה בנושא המותג של ערוץ 2.

אביגדור דנן: ככל שהוועדה תחליט שבעלי הזיכיון בערוץ 2 זכאים להטבות כלשהן מכוח זה שהם הפעילו את הערוץ במשך שנים, הטלוויזיה החינוכית מבקשת להזכיר שהיא בעלת זיכיון בהיקף של שביעית משידורי ערוץ 2 במשך שנים רבות, ויש לשקול גם להחיל על הטלוויזיה החינוכית כל הטבה שתישקל להינתן בערוצים אחרים ככל שהיא רלוונטית.

אביגדור דנן: זה לא משנה כרגע, כי ברור לנו שבראש ובראשונה סברנו שהעמדה של הרשות השנייה ושל משרד המשפטים היא העמדה המשפטית הנכונה.

אביגדור דנן: אבל מאחר שמתעוררת כאן תזה משפטית אחרת אנחנו מבקשים להזכיר שגם הטלוויזיה החינוכית היא בעלת זיכיון מכוח חוק בהיקף של שביעית בערוץ 2.

יהודה סבן: לא הבנתי את ההצעה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא רוצה גם.

אתי בנדלר: זאת הצהרה.

אתי בנדלר: מה אתה מבקש באופן מעשי?

אביגדור דנן: ככל שיתקיים דיון בנוגע למתן הטבות למי שהפעיל את ערוץ 2 בתקופה הקודמת, גם הטלוויזיה החינוכית תשתתף בדיונים כאלה לראות מה חלקה.

יהודה סבן: אפשר להציע לממשלה לקצץ 50% מתקציב- - -

אופיר אקוניס: אתה יכול להציע מה שאתה רוצה.

אתי בנדלר: יהודה, אל תאיים.

אופיר אקוניס: מה התקציב שלה?

קריאה: כ-80 מיליון.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ' ואחר כך מנשה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: האמת היא שזאת פעם ראשונה שאין לי מה להגיד.

אופיר אקוניס: יפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: רגע, אני אגיד לך למה אין לי מה להגיד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נעשתה איזושהי עבודה לפני כן?

קריאה: נעשתה – ועדת מרדכי.

יהודה סבן: יש ועדה ממשלתית בראשות מנכ"ל משרד- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נו, אתם מבינים אותי, הלוואי שככה הייתם מבינים את הזכיינים.

יהודה סבן: הוועדה הגישה את המלצותיה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: יש לי שאלה, בבקשה.

יהודה סבן: בדיון הראשון בוועדה- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא שאלתי שאלה, ואתה עונה לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל זה בסדר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סימן שחיכיתם שתבוא השאלה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה התשובה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפי זה אני אכין את השאלה.

יהודה סבן: הוועדה הזאת מסתמכת על עבודה בין-משרדית, על מודל הרישיונות.

לאה ורון: לא שומעים אותך.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא עונה על שאלה שלא שאלתי, אבל זה טוב שהוא עונה כי עוד מעט אני אשאל.

יהודה סבן: הצגנו בדיון הראשון את המלצותיה של ועדת מרדכי בראשות מנכ"ל משרד התקשורת בשותפות כל גורמי הממשלה הרלוונטיים והרשות השנייה.

יהודה סבן: על סמך המלצותיה גובשה הצעת החוק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עשיתי בדיקות וישבתי עם רוב האנשים בתקשורת, וכל מי שנמצא פה בחדר טוען שהדעה שלו כמעט אינה נשמעת בשום מקום בהמלצות ועדת גרונאו- -

קריאות: ועדת מרדכי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: סליחה.

אופיר אקוניס: את יודעת שגרונאו יכול לדון בכל דבר.

אופיר אקוניס: הוא יכול להגיד שתוכנית הרכבות היא לא טובה, הוא יכול להגיד שכרטיסי הטיסה של חברי הכנסת- - - הוא דן בכול, אבל בזה הוא לא היה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת הייתה פליטת פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: דנה, אני רואה את הדוח, יש לי בדיוק אותו דבר.

אופיר אקוניס: מתי זה נכתב?

דנה נויפלד: ב-2009.

קריאה: היה שימוע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה שימוע?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אתה רוצה שאני אגיד לך מה אמרו על השימוע?

אופיר אקוניס: אבל אנחנו פה.

אופיר אקוניס: מה אנחנו עושים פה כלל כך הרבה שעות?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה בדיוק מה שקורה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא כל כך מבינה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הייתה ועדה שהגישה את המסקנות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אחרי המסקנות האלה נכתבה הרפורמה, וכל מי שנמצא בחדר וכביכול היה בשימוע, כאילו שומע בפעם הראשונה את מה שהוא השמיע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא סתם אמרתי שזאת הפעם הראשונה שאין לי מה להגיד, כי בעצם הכנתם איזושהי הצעת חוק שהתחושה היא שאף בן אדם בתקשורת במדינת ישראל לא מוכן לה, לא מסכים איתה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני יושבת פה פעורת פה ולא יודעת מה להגיד לכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה שיקרה בסופו של דבר הוא שאנחנו כולנו נשב שוב – יש פה אנשים שמנהלים עסקים פרטיים – יושבים כאן כל המנכ"לים בענף התקשורת, והם יושבים פה שעות על גבי שעות ומדברים על משהו שאני יודעת שזה סתם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו סתם יושבים פה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: השאלה היא אם לא כדאי לעשות מהתחלה את כל הוועדה שהצעתי קודם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני שוב עומדת על כך שלא יכול להיות שרשות השידור לא תהיה כלולה ברפורמה הזאת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי רשות השידור חייבת להיות בכל הסיפור שאתם מזכירים בעניין כל הבעיות שיש בהפקות העצמיות.

אסף אמיר: עוד 20 שנה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד 20 שנה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לפחות נהיה כולם ביחד, ולא עוד 20 שנה ועוד 20 שנה אחרי זה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני בעיקר רציתי להתייחס למה שאמרה נגה, שצריך לשים בצד את ההטבות של ינוקא ובצד את נושא של אפיק.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אי אפשר לשים את זה בצד.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אלה שני דברים שקשורים זה בזה- -

נגה רובינשטיין: למה?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא ייתכן שמישהו זוכה, והוא איננו קיים בכלל- -

נגה רובינשטיין: הוא זוכה כי הוא עשה את מרב המאמצים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה ייצור אמורפי שלא קיים ולא הגיע לכאן לאף דיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא מסכימה עם מי שאמר פה שחברי כנסת מייצגים אותם כי אני לא מייצגת פה אף אחד וגם אופיר אמר את זה.

אופיר אקוניס: נכון, אנחנו מייצגי ציבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך יכול להיות שאנחנו רוצים לקחת את אפיק 22 ולתת אותו למישהו?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: נניח שאני מסכימה עם הגישה שזה שזכיתם זה לא אומר שזה שלכם וצריך לעשות שוב מכרז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איך יכול להיות שמישהו זוכה בחתיכת מותג ומקבל הטבות ינוקא?

נגה רובינשטיין: אבל הוא לא זוכה בפור.

נגה רובינשטיין: הוא זוכה כי הוא עשה את המאמץ הכי גדול מכולם- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא לא שילם כל כך הרבה כסף כדי לקנות, אז שלא יקבל הטבות ינוקא.

נגה רובינשטיין: את אומרת שאם הוא עשה כל כך הרבה מאמץ כדי לזכות נטיל עליו קנס כדי שלא ישתלם לו לגשת למכרז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: איזה מאמץ?

אופיר אקוניס: מה זה קנס?

אופיר אקוניס: אני אומר לך- - - של 2.

אופיר אקוניס: 10 זה פרס גדול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - - לדעתי, אני אגיד משהו שאת לא תאהבי לשמוע – מי שצריך לקבל פה ינוקא זה אותו ערוץ 2 שיזכה בפעם השנייה ויאבד את ערוץ 2.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא צריך לקבל ינוקא.

אילאיל לבנת: את יודעת - - -

נגה רובינשטיין: בהיסטוריה כשהיו רק שני שחקנים, כלומר היה רק ערוץ 2 ונכנס ישראל 10, הם קיבלו ינוקא.

נגה רובינשטיין: הם קיבלו הגנת ינוקא אף על פי שהיה להם מספר 10 ואפיק 10.

יוסי ורשבסקי: זה כמו שעכשיו יהיה לנו 900, מה זה משנה?

נגה רובינשטיין: אפשר לתת לכם 900.

קריאות: - - -

דבורה קמחי: ישראל 10 - - - את הגנת ינוקא רק בדיעבד.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת שמאלוב בזכות דיבור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לחזור לאותה ועדת מרדכי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני ישבתי עם הרבה מאוד אנשים שיושבים פה בחדר, וכולם אמרו לי דבר אחד: הגענו לוועדה, הציעו לנו כוס קפה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מישהו אמר כוס קפה, ומישהו הציע קולה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה לא מה שחשוב, תאמינו לי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרו, מה אתה אומר?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הבן אדם אמר מה שהוא אומר, ושום דבר ממה שהוא חושב לא כתוב ולא בא לידי ביטוי.

אופיר אקוניס: מכיוון שלא הייתי שם אני לא יודע, אבל את זה אפשר לשאול את כל מי שהיה בשימוע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: שיגידו, הם כולם פה.

אופיר אקוניס: אבל- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה "אבל"?

אופיר אקוניס: אז הפועל היוצא הוא שאנחנו מסתבכים פה.

שאול מגנזי: לי הציעו בורקס, לא קולה.

לאה ורון: מעניין שחברי הוועדה לא יודעים לא על השתייה ולא על הבורקס.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: עוד יותר חמור.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הם בכלל ישבו בחדר אחר, ולאלה הציעו בורקס, קולה- -

אופיר אקוניס: תודה, הבנתי.

אופיר אקוניס: מנשה, בבקשה.

מנשה סמירה: בסוף אני אולי אגיד מילה על ההתנהלות של ועדת מרדכי כי הייתי חבר בה, ורק בשביל הצדק ובשביל ההגינות, לא מעבר לזה.

מנשה סמירה: אני לא מרגיש שאני דובר בוועדה, אבל הייתי חבר בה, וחשוב שייאמר מה שהיה.

מנשה סמירה: הדיונים על הרפורמה התחילו לפני כמה שבועות טובים.

מנשה סמירה: עשינו הפסקה מכיוון שהיושב ראש התרכז בצדק בדיוני ערוץ 10 ועכשיו חזרנו לרפורמה.

מנשה סמירה: יש לי הרגשה שכל אחד לוקח עץ מתוך היער, שם אותו בפוקוס, ומאבדים את התמונה הכוללת.

מנשה סמירה: עכשיו צריכים להחליט: האם אנחנו עוסקים עכשיו רק בסוגיה הספציפית של המותג או לחלופין רק בסוגיה הספציפית של האובדן – ויש אובדן מסוים של השקעה בתוכן.

מנשה סמירה: אבל צריך להבין שכל הדבר הזה נעשה מתוך ראייה כוללת ומאוזנת, ויש לי הרגשה שהאיזונים והבלמים היטשטשו בלהט הזמן.

מנשה סמירה: אנחנו משקיעים כל כך הרבה זמן בדיונים האלה.

מנשה סמירה: בינתיים גם התחלפו חברי כנסת, לא כולם היו בכל הדיונים האלה – זה בסדר, זה הגיוני, זה סביר, זה קורה.

מנשה סמירה: לכן לדעתי מומלץ לעצור רגע ולהציג את התמונה הכוללת מראשיתה עד סופה בלא יותר מ-20 דקות, את השיקולים ואת האיזונים.

מנשה סמירה: אני יכול לתת עכשיו הרצאה ותשובה לחבריי היוצרים - -

אמיר רוזנברג: אז תיתן.

אמיר רוזנברג: אין שם תשובות.

אמיר רוזנברג: תן אותן עכשיו.

מנשה סמירה: תרשה לי רגע.

מנשה סמירה: - - מה האיזונים שנשקלו מול הירידה בתוכן, שגם אני הצרתי עליה וכואב אותה, אבל לעומת השיקולים- -

אמיר רוזנברג: - - -

אופיר אקוניס: אמיר, תן לי לדבר בבקשה.

מנשה סמירה: - - לעומת האיזונים שיימסרו ושיגבירו את התוכן, להערכתי, חייתי עם זה בשלום בראייה ארוכת טווח.

מנשה סמירה: אני יכול להגיד לחבריי הזכיינים שאל מול הירידה במחויבויות תיאלצו – כי זה לא שלכם – לעבד את המותג לאפיק, זה היה הדיל.

מנשה סמירה: אם כל המעבר הזה היה מתקיים ב-2015 80% מהנושאים היו מתייתרים.

מנשה סמירה: הדיון כאן הוא על תקופת המעבר.

מנשה סמירה: לכן אנחנו שופכים את התינוק עם המים.

מנשה סמירה: אנחנו קודם כול צריכים להסתכל על התמונה העתידית הנדרשת איך צריכה להיראות הרפורמה, כי אנחנו ממהרים להסיק מסקנות רק מתקופת המעבר על מי שנפגע יותר ומי שנפגע פחות.

מנשה סמירה: אבל בכל מקרה תהיה תקופת מעבר.

מנשה סמירה: לכן אני ממליץ לך להציג פעם נוספת את התמונה כולה מראשיתה עד סופה, גם אם זה יגזול 20 דקות מהחברים, שתהיה מצגת מסודרת ועניינית.

מנשה סמירה: אנחנו גם יודעים מהם הדגשים להוספת הנתונים: עוגת הפרסום – איך תתפתח ומה היא יכולה להכיל; היקף הסוגה העלית והיקף ההשקעה בתוכן – איך יתפתח ומה התוכנית לגביו סביב הרפורמה שהוצעה.

מנשה סמירה: אני יכול לתת את כל הדברים האלה.

מנשה סמירה: אני לא נותן אותם עכשיו כי אני לא ברשות דיבור.

אופיר אקוניס: כבר עשינו את זה בישיבה הראשונה.

מנשה סמירה: אתה צודק, עשינו את זה.

לאה ורון: חברי הכנסת גם קיבלו את מסקנות ועדת מרדכי.

מנשה סמירה: עשינו את זה, אבל חלק מהבעיות שעולות כאן נשכחו.

מנשה סמירה: שימו לב, יש בין הדברים האלה איזונים.

מנשה סמירה: למשל, הקרן נולדה לחפות על החסר שאמור להתפתח בתוכן.

מנשה סמירה: הקרן אמורה לגשר, זה אחד ממנגנוני האיזון, והיא הולכת לכל התעשייה.

מנשה סמירה: כולם אמורים ליהנות מהקרן הזאת, וככל שהיא תגדל הקרן הזאת אמורה להשלים את החלקים החסרים.

מנשה סמירה: זאת דוגמה קטנה.

מנשה סמירה: הקרן בנויה ממכרז על המותג ועל האפיק שאמור להביא את ההכנסות וכן מדמי הרישיון או כל מיני דברים בשוטף שאני לא רוצה לפרט אותם כרגע.

מיכל רפאלי כדורי: אפשר לקבל הסבר למונח "כל התעשייה"?

אתי בנדלר: נכון, נכון.

אתי בנדלר: אנחנו אמרנו בשקט שזה לא מדויק מה שהוא אמר.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו רוצים להבין את זה.

מנשה סמירה: אני לא רוצה לגעת עכשיו בניואנס כזה או אחר- -

מיכל רפאלי כדורי: זה לא ניואנס.

מיכל רפאלי כדורי: מפקיעים לנו את העסקים.

מנשה סמירה: מיכל, אני לא - - - תגידי את זה בזמנך.

מנשה סמירה: אני אמרתי את זה בהערה אלייך כי אני כן חושב שיכול להיות שיש - - - שצריך לעשות אותו, אבל לא עכשיו.

מנשה סמירה: עוד הערה חשובה.

מנשה סמירה: אני ממליץ – ואני יודע שהיינו צריכים לעשות את זה.

מנשה סמירה: היושב ראש התחלף, אז - - -

נחמן שי: כן, אני שומע אותך קשב רב.

מנשה סמירה: אני יודע.

מנשה סמירה: אני סבור שכדאי גם לעשות את הדבר הזה, ואני גם ממליץ לממשלה לשבת גם איתנו.

מנשה סמירה: כן צריך לתת את הדעת פעם נוספת.

מנשה סמירה: יש רעיונות שאני לא אזרוק אותם עכשיו; צריך לבסס אותם ולבדוק איך זה מסתדר עם העקרונות ועם המגמות הכלליות – איך לעבור את תקופת המעבר בדרך הטובה ביותר, כך שהציבור לא ייפגע.

מנשה סמירה: העניין המרכזי הוא איך הציבור לא ייפגע בתקופת המעבר.

מנשה סמירה: יש רעיונות שניתן להציג אותם.

מנשה סמירה: אני לא רוצה לזרוק אותם כאן; שמענו פה דברים מאוד מעניינים וכדאי לדבר עליהם- -

אסף אמיר: מה הסיבה לתקופת המעבר?

אסף אמיר: נגמר דבר אחד, מתחיל פרק שני.

מנשה סמירה: הסיבה- -

אסף אמיר: תן סיבה, אני עוד לא שמעתי סיבה.

מנשה סמירה: המועד שנבחר להחיל בו את הרישיונות הוא 2012.

מנשה סמירה: הסיבה לבחירת המועד הזה היא שהייתה טענה שהמצב כיום של התעשייה והתפתחות שלה, כפי שנבדק ואושש כלכלית, לפחות מהנתונים שקיבלנו בוועדת מרדכי ממשרד האוצר, שיש קושי להמשיך להתנהל במדיניות של זיכיונות שאין לה אופק עם השקעה כל כך גדולה שעלולה להוביל לפערים.

מנשה סמירה: אתה ראית את הפערים, ואתה רואה את הבעיות ואת ההפסדים.

אבי ניר: מכרז של ערוץ 10 גם מסתיים.

מנשה סמירה: לערוץ 10 יש אופציה של שנתיים נוספות.

מנשה סמירה: יש לו אופציה ל-2014.

קריאה: זאת לא אופציה אמיתית.

מנשה סמירה: זאת אופציה אמיתית, וראינו- - - בגלל ניתוח כלכלי ובגלל בעיות ובגלל רצון לתת אופק ולא להתעסק כל שנה מחדש ביסודות, הייתה כוונה להציע מסגרת שמטפלת בכל התחום.

מנשה סמירה: האופציות החדשות שנוצרו, כמו שאין יותר מגבלת המשאבים בתחום התדרים – כל הדברים הללו, נותנים אופציות ואופק שכדאי היה להציע אותו לציבור.

מנשה סמירה: תסתכל על זה מנקודת הראות של הציבור.

מנשה סמירה: אנחנו לא רוצים להיות תלויים בגורם אחד.

מנשה סמירה: הרפורמה שמוצעת כאן זאת לא ועדת מרדכי במלואה.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכולם, לי היה עוד תנאי שמזמן נשחק ומחייב שינוי ארגוני ברשויות הרגולטוריות.

מנשה סמירה: זה לא נמצא כרגע בחוק.

מנשה סמירה: תציעו אותו.

מנשה סמירה: אבל אני עדיין פה כי אני עדיין חושב שיש מקום לשקול את הדברים ולראות אותם, ולכן צריך לראות העניין בכללותו.

מנשה סמירה: אני לא רוצה לרדת לפרטים יותר מכך, אלא אם יאפשר לי היושב ראש- -

נחמן שי: יש לנו עוד דוברים.

מנשה סמירה: - - יש הצעות ספציפיות ונכונות שגם מאפשרות התקדמות לרפורמה, שגם מאפשרות לציבור לתת את מה שמגיע לו במבחר הנכון, גם מבטיחות את היצירה העצמאית והמקורית, גם מבטיחות אופק כלכלי לזכיינים וגם מבטיחות לרגולטור שיהיה מסוגל לאכוף ולעמוד על הדברים הללו.

מנשה סמירה: לדעתי, לשם צריך ללכת.

נחמן שי: תודה.

נחמן שי: רון, בבקשה.

מיכל רפאלי כדורי: אני אדבר.

מיכל רפאלי כדורי: גם אנחנו העלינו את זה בדיון בשבוע שעבר וגם שלחנו לוועדה עוד מכתב.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מוחים ומתנגדים להלאמה של האפיקים שלנו.

מיכל רפאלי כדורי: יש הבדל מאוד גדול בין הזכות של הרשות על הסמל המסחרי שלא התנגדנו לו אף פעם, לבין ההפקעה של האפיקים.

מיכל רפאלי כדורי: ערוץ 2, כאמור, יכול להיות ערוץ 2, 22 ו-222 וכך גם כל מספר אחר.

מיכל רפאלי כדורי: אני רוצה לחדד את הדברים שאמר מנשה ולהבהיר: אם לא תתקבל עמדתנו ויהיה כאן מכרז, לא יכול להיות מצב שלא נוכל – אני מייצגת גם את הכבלים, אבל אני אדבר רק בשם הלוויין – ליהנות מהפקות שיגיעו מכספי הקרן הזאת.

מיכל רפאלי כדורי: מנשה אמר עכשיו "כל התעשייה", ואני מבקשת להבהיר את זה, ושהדברים יתוקנו.

מיכל רפאלי כדורי: ראיתי שגם היועצות המשפטיות נעו באי נוחות על הכיסא כשזה נאמר, אז אנחנו מבקשים לקבל הבהרה- -

נגה רובינשטיין: לא, אנחנו מרגישות נוח לגמרי.

מיכל רפאלי כדורי: הערתם.

מיכל רפאלי כדורי: אנחנו מבקשים שגם הכבלים והלוויין יוכלו לקחת חלק בהפקות מאותם כספים.

נחמן שי: יהודה, נציג האוצר, בבקשה.

יהודה סבן: אני אומר בקצרה כי הדברים נאמרו כבר מפי נציגי ממשלה אחרים: אחת התכליות המרכזיות של החוק הזה היא כניסה של מפעילים נוספים לשוק השידורים.

יהודה סבן: ללא הסגמנט המרכזי הזה מפעילת הרישיונות- -

אתי בנדלר: בעלי רישיונות חדשים.

נחמן שי: זה מעולם הסלולר.

נגה רובינשטיין: זה גם מפעיל.

יהודה סבן: הוא מפעיל ערוץ.

יהודה סבן: אני לפחות לא משוכנע שללא כניסה של מתחרים נוספים לתחום הזה שהמעבר למודל הרישיונות הוא דבר נכון.

יהודה סבן: לכן אנחנו צריכים לבחון עכשיו שתי חלופות: מצד אחד יש חלופה שייכנס זכיין נוסף עם מחויבויות נמוכות יותר, ומצד שני יש אפשרות לקבוע מחויבויות הרבה יותר גבוהות, אבל לקחת סיכון שלא ייכנס זכיין נוסף – והסיכון הזה הוא כנראה מאוד משמעותי.

יהודה סבן: אז חברי הכנסת שיושבים כאן ותכף יצביעו על הצעת החוק הזו, צריכים לקחת בחשבון ואת האחריות לכך שלא יהיה שיפור ביצירה, אל תהיה השקעה נוספת במסך, ואולי, כפי שאמרו פה אחרים – אולי הפלורליזם ייפגע, הדמוקרטיה תיפגע וכן הלאה וכן הלאה.

מוש דנון: - - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני עוד מעט מתחילה לבכות.

יהודה סבן: לכן הנושא הזה הוא קריטי.

יהודה סבן: מעבר לשיטת הרישיונות משמעותו ניסיון להכניס מפעילים נוספים.

יהודה סבן: לכן נכון לשמור גם על הגנות ינוקא לפחות בשנים הראשונות.

יהודה סבן: אם רוצים לעשות דיון לגבי מידת המחויבויות של הזכיינים הנוספים, אפשר לקיים אותו; אבל זה לא רלוונטי לגבי מפעילים נוספים שנדרשים להגנות הינוקא האלה לא משום שהם לא נמצאים היום רק באפיק 22, אלא גם משום שאין להם ניסיון בתחום, הם לא מכירים אותו, אין להם אותם אנשי ניהול ועוד כל מיני סיבות.

נחמן שי: הרצון שלכם להגביר את התחרות ולהוסיף שחקנים חדשים הוא נכון.

נחמן שי: הוא מטרת כל החוק הגדול הזה.

נחמן שי: אבל מה אתה משיב לוודאות המידית שבירידת היקף ההפקות לטווח הקצר.

נחמן שי: איך אתה משיב על זה?

נחמן שי: אנחנו מנסים לחפש דרך שגם זה לא ייצא נפגע וגם זה לא ייצא נפגע.

אתי בנדלר: ודאות בטווח הקצר וחשש אמיתי לטווח הארוך.

יהודה סבן: לכן לדעתי, אנחנו מבלבלים פה בין שני דברים: החלק הראשון הוא הפגיעה שיכולה להיות במסך בגלל ההורדה המחויבויות בחוק לזכיינים הקיימים – זה דיון אחד, אפשר לקיים אותו- -

נחמן שי: אבל זה ודאי.

קריאות: זה הדיון.

נחמן שי: אל תפריעו.

יהודה סבן: תודה.

יהודה סבן: זה דיון אחד שאפשר לעשות אותו.

יהודה סבן: הדיון עד עכשיו לא התייחס לנקודה הזאת, הוא התייחס רק למפעילים הנוספים.

יהודה סבן: צריך לבחון האם המחויבויות של מפעילים נוספים או אי כניסתם תפגע במסך יותר מאשר הסיכוי שהם בכלל לא ייכנסו.

אסף אמיר: כמו כיסא לאליהו.

נחמן שי: אם השוק לא אטרקטיבי מספיק לא יבואו מפעילים חדשים.

נחמן שי: אין לנו ידיעה היום מי יבוא וכמה.

נחמן שי: בינתיים אנחנו לא רוצים להפסיד מה שיש היום – ערוצים שהתרומה שלהם ליצירה, להפקה ולציבור היא מאוד גדולה.

נחמן שי: היא הרבה יותר גדולה מערוץ 1 שכל יומיים שלושה בא הנה, ואנחנו רואים איך החלק של ההפקות הולך ומצטמצם שם לטובת דברים אחרים.

נחמן שי: אז אנחנו לא רוצים להפסיד את זה.

נחמן שי: "עג'מי" של מוש מגיע לא מכיוון שהוא גאון, אלא- -

קריאה: סליחה.

קריאות: - - -

נחמן שי: מכיוון שהוא גאון, ומכיוון ש-10 קומות מתחת לקומה של "עג'מי" נבנתה תשתית של הפקות במדינת ישראל עד שהגענו ל"עג'מי".

קריאה: נכון מאוד.

נחמן שי: והוא גאון, נוסף לכול.

נחמן שי: אבל זאת כבר שנה שלישית שסרט ישראלי מגיע לחמישייה הזאת, אז זה אומר משהו.

יהודה סבן: אנחנו חושבים שטוב יהיה אילו ייכנסו מפעילים נוספים וישקיעו עוד במסך.

לאה ורון: אבל אתה לא עונה לשאלה.

מוש דנון: אבל אתה לא יודע מתי יגיעו וכמה יגיעו.

מוש דנון: אתה לא יודע, תראה מה אתה עושה בשביל זה.

אסף אמיר: - - - שאתה לא יודע איך יגיע, אתה מוכן לתת הכול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להרוס את כל מה שיש.

מוש דנון: אני לא מבין, מפרקים מנגנון שלם בשביל משהו וירטואלי?

מוש דנון: ראינו בערוץ 10 כמה התנדבו להגיע.

יהודה סבן: זה מאוד חשוב, אבל אני לא בטוח ש- - - רוצים לפתוח אותו כאן.

קריאה: תן לו רישיון ינוקא ותשאיר אותם בשלהם.

לאה ורון: בדיוק על זה הדיון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בין ינוקא לחדשים – תשאיר אותם במקום.

יהודה סבן: בזה אני מסכים עם מנשה.

אסף אמיר: למה לא לתת רישיון לחדש פלוס ינוקא, להשאיר אותם במקומם- - -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מאה אחוז.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה?

נחמן שי: יהודה, אתה יכול לחשוב על זה?

יהודה סבן: ההצעה הזאת הרבה יותר דרמטית מההצעה הקודמת.

יהודה סבן: אם רוצים לדון עליה אני מאמץ את הצעתו של מנשה – צריך לעשות על זה דיון מעמיק, נכין מצגות- -

אתי בנדלר: הדיון הוא לא בעצם המעבר מזיכיונות לרישיונות, הדיון הוא כיצד לצמצם את ההשקעה בהפקות במעבר מזיכיונות לרישיונות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: להגדיל.

נחמן שי: תחשוב על זה.

נחמן שי: אני מבקש ממך להשקיע בזה חשיבה.

נחמן שי: תחשוב גם על הצד התוכני, איך לא פוגעים במסך, לא רק על הצד הכלכלי.

יהודה סבן: אני רוצה לענות לחברת הכנסת שמאלוב-ברקוביץ' שטענה קודם שבוועדת מרדכי לא נעשה שימוע.

יהודה סבן: אני אקרא מתוך עבודת הוועדה את נספח ג': "לוועדה הוגשו התייחסויות ל-16 גורמים" – אני מדלג על הרשימה, ומתחיל בערוץ 10- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא אמרתי שלא, אמרתי שהם אכלו בורקסים.

יהודה סבן: - - - ערוץ 9- - - קשת, רשת- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי שהם לא היו שם?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אמרתי שכולם היו, השאלה אם התייחסו לזה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני רוצה לענות לך: אתה אומר שיש פה רפורמה, שצריך להסתכל על המצב הכללי ולא כל אחד לוקח את האצבע וכולי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: ה"כללי" שאתה מדבר עליו מעניין כרגע בעיקר את הבית הזה – אנחנו ככנסת, אתה כמועצה.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: פה יושבים אנשים שהקימו ערוצים מסחריים לשם רווחים כלכליים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני מקווה מאוד ורוצה להאמין שיש גם ראייה חברתית ואכפתיות.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אבל נכון לעכשיו זה נשמע לי מאוד הגיוני מה שהם עושים כי כל אחד מנסה לשמור על המקום שלו, על הרווחים שלו – אני לא מבינה למה זה לא ברור לכם.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זה נשמע לי לחלוטין נורמלי.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לך אני רוצה להגיד שכתוב לך פה בדיוק מה שאמרתי: כולם היו, כולם נתנו, כולם שתו וכולם הלכו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: בינתיים הגיעה רפורמה שאף אחד מהם לא מרגיש שדעתו הושמעה במקום הזה כמו שצריך.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, אני מציע שלא תצא, אני אגיד לך למה- -

נחמן שי: אני עושה סיבוב.

אופיר אקוניס: כמו במטוס.

קריאה: כמו בביזנס.

אופיר אקוניס: לא משנה, בכל מקום עושים סיבוב מצד לצד.

אופיר אקוניס: מכיוון שיצאתי אפס פעמים לחו"ל מאז שנבחרתי - -

קריאה: מגיע לך ביזנס.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: זה לא מעניין אותי.

אופיר אקוניס: אני נמצא פה, כפי שאתם יודעים.

קריאה: תקנו מטוס.

אופיר אקוניס: דעו לכם שבוועדת כספים דנו בקניית מטוס לראש הממשלה ולנשיא מכיוון שזה עדיף כלכלית פי כמה וכמה מאשר לחכור כל פעם מטוס.

אופיר אקוניס: זאת הצעה טובה.

אופיר אקוניס: ניצן חן, בבקשה.

אופיר אקוניס: עורך הדין רוזנברג, שוב?

אופיר אקוניס: אתה מדבר פה הכי הרבה.

ניצן חן: אני מוותר.

אופיר אקוניס: בסדר.

אופיר אקוניס: בבקשה, אמיר, בקצרה.

אמיר רוזנברג: אני רוצה להתייחס למה שאמר מר סמירה שצריך להסתכל על התמונה הכוללת וכל אחד לוקח את העץ שלו.

אמיר רוזנברג: זה בדיוק התפקיד של הוועדה.

אמיר רוזנברג: זה מה שמדאיג אותנו, כי אנחנו באים לפה ורואים מצגות.

אמיר רוזנברג: אני לא חושב שמישהו בחדר הזה חושב שהחוק הזה נעשה מתוך כוונות לא טובות, הוא נעשה מתוך כוונות מצוינות.

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש.

אמיר רוזנברג: זה ברור לחלוטין, אף אחד לא בא בטענה הזאת.

אמיר רוזנברג: אבל זה בדיוק מה שקורה פה בוועדה שלוקחים את הסעיפים, מפרקים אותם, מסתכלים עליהם ועולים על הבעיה.

אמיר רוזנברג: חברי הכנסת עלו על בעיה אמיתית ואקוטית, והרשות השנייה נדרשת להיכנס לבעיה ולהכיר בה; לא להתבצר במסלול ההתחלתי שהלכנו בו.

אמיר רוזנברג: גם עבר זמן מאז שהוצעה ההצעה הזאת.

אמיר רוזנברג: אם פעם חשבנו שיהיו 5-4 מפעילים – ונדמה לי שגם אתה, מר סמירה, אמרת שיהיו מקסימום שלושה מפעילים – זאת אומרת, עבר זמן, כולנו מבינים, ועכשיו נשאלת שאלת הסיכון.

אמיר רוזנברג: אני רוצה גם לענות לעורכת הדין רובינשטיין: זה באמת שני דיונים שונים.

אמיר רוזנברג: שאלה אחת היא מה יקבל הינוקא, ואם יקבל ינוקא; השאלה המרכזית שעל הפרק, שעליה צריך לתת תשובה, ואליה לא התייחסת קודם היא מה קורה עם המחויבויות הקיימות.

אמיר רוזנברג: אסף הציע רעיון טוב שלא פוגע בשום דבר וגם משרת את האינטרס של הוועדה: שיתחילו ב-2015 עם הרישיונות; ב-2013 או קודם לכן ייתנו לבעלי רישיונות חדשים את האפשרות להיכנס, את אותם שנתיים.

אמיר רוזנברג: זה בסך הכול עוד שנה או עוד שלוש שנים, ואז חסכת את כל הצורך לעסוק במשפטיות של החוק, בפרקטיות ובפגיעה בשוק.

אמיר רוזנברג: נתת להם לקיים את המכרז שלהם ואת ההתחייבויות שלהם, נתת לאנשים חדשים להיכנס שנתיים קודם עם הגנת ינוקא ולא פגעת בשום דבר.

אמיר רוזנברג: כל הדיון נוצר כי רוצים להקדים להם את זה מ-2015 - - -

קריאה: זה פגע רק בתחרות, לא פגע בכלום.

אמיר רוזנברג: - - ואז אין עם זה שום בעיה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הבנו את הרעיון שלכם.

אופיר אקוניס: אסף אמיר, בבקשה.

אסף אמיר: בזמן שלא היית דובר על כך שתקופת המעבר יוצרת את כל הבעיות- -

אופיר אקוניס: אנחנו מבינים שהיא יוצרת את כל הבעיות.

אופיר אקוניס: זה מה שקורה כאן.

קריאות: נכון.

אסף אמיר: לכן אני מציע תשובה.

אסף אמיר: אני לא בטוח שזה הפתרון, אבל אולי זה יעזור לנו להבין איפה הבעיה, למה אי אפשר להשאיר את המצב כפי שהוא היום ולראות אם יש מפעיל וירטואלי נוסף שיקבל מחר רישיון, והחבר'ה יישארו במקום שיישארו, וכולם יהיו מרוצים- -

אופיר אקוניס: גם המפעיל הוירטואלי בגזרת הסלולר הופך להיות וירטואלי.

אסף אמיר: אני מציע לבדוק אם בכלל מישהו רוצה את הרישיון.

אסף אמיר: אם מישהו רוצה את הרישיון שיקבל אותו מחר.

אסף אמיר: אני מבקש תשובה.

אסף אמיר: אני בטוח שאנשים חשבו על זה בוועדה.

אסף אמיר: למה לא בעצם?

אסף אמיר: למה להרוס את מה שקיים בגלל משהו שאנחנו לא בטוחים שיקרה?

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים להתחיל להתכנס להחלטות בסעיף 52 אם מיצינו את הדיון.

נחמן שי: אני מציע שננסה לחשוב על הסוגיה הזאת.

אופיר אקוניס: בבקשה.

נחמן שי: אופיר, אתה ואני ננסה יחד לחפש פתרון.

חנין זועבי: אבל מנשה סמירה אמר שיש לו רעיונות, אבל הוא לא מציע אותן פה, הוא מציע אותם מול הממשלה.

אופיר אקוניס: מה אתה מציע?

מנשה סמירה: אני רוצה שנקיים ישיבה בממשלה על העניין הזה, ולאחר מכן, אם אתם רוצים, גם איתכם.

מנשה סמירה: לדעתי, לא ראוי שנעלה את זה כאן.

אופיר אקוניס: אני מודיע שמיצינו את הדיון בסעיף 52.

אופיר אקוניס: אנחנו לא פותחים אותו יותר.

אופיר אקוניס: אנחנו מיצינו אותו מכל הכיוונים.

אופיר אקוניס: מה אתה מציע, מנשה, לקיים הידברות על שינויים עם הממשלה?

אופיר אקוניס: אני מציע שכל הנוגעים בדבר פשוט ידברו זה עם זה ויקיימו - -

נגה רובינשטיין: אנחנו מדברים המון.

אופיר אקוניס: כן, עם מי?

נגה רובינשטיין: בינינו לבין עצמנו.

אופיר אקוניס: לא, עם הזכייניות, עם היוצרים.

חנין זועבי: איך אתה מיצית את הדיון, ואנחנו עוד לא הצענו - - -

אופיר אקוניס: אנחנו כבר בדיון השלישי בעניין הזה.

חנין זועבי: אבל אין פתרונות, אנחנו רק דנים בבעיה.

אופיר אקוניס: חלק מהמשתתפים הציעו פתרונות – אמיר, אסף, אולי ניצן חן רוצה עכשיו להציע.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת חנין זועבי, הממשלה דבקה בנוסח.

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש.

אופיר אקוניס: אבל הממשלה שמיוצגת על-ידי הפקידות הבכירה של המשרדים לא מצביעה.

אופיר אקוניס: אנחנו מצביעים, אז אל תדאגי, זה בסדר.

נגה רובינשטיין: השאלה אם נכון לדון עכשיו ברביזיה.

אופיר אקוניס: אני מנהל את הישיבה- -

נגה רובינשטיין: אני מעלה את השאלה.

אופיר אקוניס: אל תעלי כי את לא בזכות דיבור.

אופיר אקוניס: ניצן חן מקבל עכשיו זכות דיבור.

אופיר אקוניס: את מבקשת זכות דיבור – תכף ניתן לך.

ניצן חן: רק הערה קצרה, אדוני היושב ראש, גם אני בחטאיי הרבים ישבתי בוועדת מרדכי.

אופיר אקוניס: יפה.

ניצן חן: לא "יפה".

ניצן חן: אמרת "יפה" ללאה, אבל אני לקחתי את זה לעצמי.

ניצן חן: אפשר לבודד כל סעיף; כל ניסיון לבודד את סיפור הרישיונות- -

לאה ורון: רבותיי הלוביסטים, מי שיעשה עבודת לובינג בחדר ועדת הכלכלה לא ייכנס יותר לדיונים.

ניצן חן: אפשר להתווכח עם מסקנות ועדת מרדכי שהממשלה לקחה ויישמה, אבל אי אפשר לשנות את המהות של מסקנות הוועדה.

ניצן חן: המהות של מסקנות הוועדה זה ניסיון לתת פתרון כולל שהרישיונות זה נדבך אחד ממנו.

ניצן חן: ברור שכשבודקים כל נדבך אפשר להגיד שאין פה האיזונים הנכונים.

ניצן חן: ועדת מרדכי בדקה את כל ההשלכות לכל דבר בהקשר הרחב.

ניצן חן: מנשה הזכיר את הקרן ליצירה שהוא פרמטר חשוב מאוד להפקות המקור וליצירה.

ניצן חן: אני רוצה להזכיר את הגברת כלי האכיפה.

ניצן חן: ועדת מרדכי הסתכלה על השוק כמכלול והתייחסה למארג כולל, כולל הגברת כלי אכיפה שהם חלק מהעניין, וגם ניסיון לוותר על הישראבלוף שהיה עד המכרז, שהיו באים הזכיינים לרגולטור, מבטיחים הרים וגבעות ובפועל לא קיימו אותם- -

אסף אמיר: למה אתה אומר את זה?

אסף אמיר: הם יעמדו בכל ההתחייבויות שלהם.

ניצן חן: עדיף להתעסק בתנאי סף של מחויבויות, ועליהם לשים את הדגש- -

קריאה: בכבלים ובלוויין.

ניצן חן: בכבלים ובלוויין יש רישיונות כבר מקדמת דנא.

אסף אמיר: זה משהו אחר, ניצן.

ניצן חן: אתה רוצה לדבר במקומי?

ניצן חן: היוצרים, עם כל הכבוד לכם, אין לכם אמת - -

אסף אמיר: חס וחלילה.

ניצן חן: מותר להביע דעה בלי שתשתלטו על הדיון.

אסף אמיר: כל פעם שמישהו פותח את הפה צריך להגיד שמשתלטים על הדיון?

אופיר אקוניס: הדיון הוא לא על הוויכוח.

אופיר אקוניס: אני לא יודע אם אתם יודעים, אבל היום יום שני, ואנחנו גם אנשים פוליטיים.

אופיר אקוניס: יש לנו ישיבות סיעה עוד מעט, ואנחנו מתכוונים ללכת אליהן.

אופיר אקוניס: אתם רוצים להצטרף, אתם יכולים; אתם לא רוצים, אל תצטרפו, אבל אנחנו לא נהיה פה פשוט.

אופיר אקוניס: אתם יכולים להישאר.

ניצן חן: אני לא בטוח ששמת לב לזה, אבל מתחילת הדיון כל מאן דהוא שרצה להגיד מילה טובה על הצעת הממשלה, מיד היוצרים מתנפלים עליו.

ניצן חן: לא צריך להרוג את ועדת מרדכי ואת המסקנות שלו, ולא להגיד אם היה בורקס או כוס קפה.

ניצן חן: הדיון של ועדת מרדכי היה דיון ראוי ומשמעותי שאפשר להתווכח עם המסקנות שלו.

ניצן חן: יש פה קונצנזוס שכל מי שכואב לו משהו מהמסקנות נלחם במסקנות.

ניצן חן: אפשר להתווכח עם המהות, אבל לא עם השליח.

ניצן חן: השליח ניסה לתת מענה לתעשייה שמדממת- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי זה השליח?

ניצן חן: השליח זה הוועדה הבין-משרדית שניסתה לתת פתרון לתעשייה שמדממת; לתת לה אופק כלכלי בלי להתבייש ולנסות לפתור את הבעיה בכללותה.

ניצן חן: להגיד שהוועדה אשמה מכיוון שהמסקנות לא מוצאות חן, זה לא נכון.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא התייחס אליי, אני לא מוכנה.

אופיר אקוניס: הוא לא אמר את שמך, ולכן את לא- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: הוא הסתכל עליי.

אופיר אקוניס: זה לא מעניין אותי על מי הוא הסתכל.

אופיר אקוניס: הוא לא הזכיר את השם שלך וגם לא השמיץ אותך, ולפי תקנון הכנסת אני לא חייב לתת לך זכות דיבור.

אופיר אקוניס: רק אם הוא אמר את שמך והשמיץ אותך.

ניצן חן: לא השמצתי.

אופיר אקוניס: מספיק, חברת הכנסת ברקוביץ'.

אופיר אקוניס: אתה מציע לדבוק בהצעת הממשלה ככתבה וכלשונה או לשמוע חלק מההצעות שהציעו פה חלק מחברי הכנסת, היוצרים והזכייניות ואחרים?

ניצן חן: לשמוע, בוודאי, אבל לא לנתק את הרכיב הזה משאר רכיבי הרפורמה.

ניצן חן: זה מארג כולל שהא בהא תליא.

ניצן חן: יש שם בלמים ואיזונים.

ניצן חן: אתה יודע מה, אפשר לדחות על הסף את כל הרפורמה.

אופיר אקוניס: נכון, הכול אפשרי.

ניצן חן: אבל אי אפשר לקחת רכיב אחד ולעשות בלמים ואיזונים ולהגיד שהציבור נדפק.

ניצן חן: הציבור לא נדפק.

אופיר אקוניס: תודה, אני מאוד מודה לך.

אופיר אקוניס: נגה רובינשטיין, את רוצה להעיר ולסכם את תפיסת הממשלה בעניין סעיף 52, ואיך הממשלה תיקח בחשבון את ההערות הנבונות שנשמעו פה?

נגה רובינשטיין: כפי שאמר מנכ"ל הרשות השנייה, בכוונתנו לשמוע את ההערות, לקיים בינינו דיון, ואנחנו נחזור אל הוועדה בעניין הזה.

נגה רובינשטיין: בנסיבות האלה נראה לי לא הגיוני להעלות עכשיו את ההסתייגות בעניין ההקלות לינוקא.

נגה רובינשטיין: מכל מה שעולה כאן הנקודה המטרידה והמציקה ביותר היא מתן הקלות לשנתיים ראשונות מ-50 מיליון ל-25 מיליון לינוקא שלא קיים עוד, ואולי יפריע- -

לאה ורון: אנחנו עוד לא בדיון.

נגה רובינשטיין: אנחנו כן בדיון- -

אופיר אקוניס: אנחנו לא בדיון.

אופיר אקוניס: זה נכון מבחינה טכנית.

אופיר אקוניס: .

נגה רובינשטיין: סעיף 52 כולל בדיוק את הסעיף הזה, והוא חלק מהמתווה שמציגה המדינה בשביל לקדם אופציה של בעלי רישיונות נוספים.

נגה רובינשטיין: אז אם האמירה בסופו של דבר תהיה כאן שאנחנו לא מעוניינים לקדם בעלי רישיונות חדשים תהיה לזה השלכה לכל הרפורמה שאנחנו מציגים בפני הכנסת.

אופיר אקוניס: אני מודה לך מאוד.

אופיר אקוניס: אנחנו סיימנו את הדיון בסעיף 52.

אופיר אקוניס: אני מעלה להצבעה שתי בקשות לדיון מחדש: את העובדה שאנחנו בכלל פותחים את הסעיף שהוצבע, ואני לא מקבל את הצעת הממשלה.

אופיר אקוניס: לכן אני מבקש מחברי הכנסת להצביע.

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים להצביע בכלל על פתיחת הדיון, אני לא מדבר על תוצאותיו.

אופיר אקוניס: הם רוצים קודם להצביע על הפתיחה?

אתי בנדלר: קודם כול הם צריכים להציג את הבקשה שלהם לדיון מחדש, ואז מתקיימת הצבעה.

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: אז בנפרד ובקצרה.

אופיר אקוניס: הודענו בסדר היום של הוועדה על המשך דיון, בקשה לדיון מחדש ודיון מחדש מאת חבר הכנסת כרמל שאמה בסעיף 42 פסקה (41) (2).

נגה רובינשטיין: נכון, ולכן- - -

אופיר אקוניס: עמדתך לא התקבלה.

אופיר אקוניס: אלא אם כן הצלחת לגייס חברי כנסת שיצביעו נגד.

נגה רובינשטיין: אני לא עוסקת בגיוס חברי כנסת, אבל חברי הכנסת שנמצאים כאן צריכים לדעת את האמת.

נגה רובינשטיין: המשמעות של ההצבעה שלכם בעד ההסתייגות שתעלה כאן- -

אופיר אקוניס: הוא עוד לא הציג את ההסתייגות.

נגה רובינשטיין: בסדר- -

אופיר אקוניס: את עונה לו על משהו שהוא לא אמר.

לאה ורון: בעד הבקשה.

נגה רובינשטיין: ההצבעה בעד הבקשה היא הטלת חסמים על בעלי רישיונות חדשים.

אופיר אקוניס: הבנו, תודה רבה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שאמה יציג את בקשתו לדיון מחודש.

אופיר אקוניס: מה, את עונה לו לפני שהוא הציג?

אופיר אקוניס: אני לא יודע בכלל מה הוא אומר.

אתי בנדלר: אחרי שזה יוצג יש לך זכות לבקש- -

אופיר אקוניס: בבקשה, חבר הכנסת שאמה מציג את בקשתו לרביזיה.

אופיר אקוניס: לא להטיף לחברי כנסת על הצעתם לדיון מחדש, אם היא נבונה או לא נבונה.

נגה רובינשטיין: אני מתייחסת.

אופיר אקוניס: את מתייחסת לפני שהוא בכלל הציג.

כרמל שאמה-הכהן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

כרמל שאמה-הכהן: נושא של הגנת ינוקא, כוונתו נכונה, אבל יש מקרים ספציפיים שהמחוקק אומר שלהגנה הזאת יש משמעות גם מבחינה תכנית וגם מבחינה כלכלית.

כרמל שאמה-הכהן: לכן לתת את זה לכל אחד בכל מקרה זה גורף מדי ולא סביר.

כרמל שאמה-הכהן: במקרה שהתמודדו על ערוץ 22 יחד עם מפעיל שקיים כיום ומפעיל את ערוץ 22 אנחנו מפרים את השוויון בצד השני; כי אם מפעיל חדש זוכה בערוץ 22 יש לו יתרון.

כרמל שאמה-הכהן: הוא מקבל משהו, בניגוד למישהו שהתחרה על ערוץ אחר שאין לו מוניטין ואין לו רקע.

כרמל שאמה-הכהן: לכן המצב בהצעת חוק ממשלתית הוא לא מאוזן.

כרמל שאמה-הכהן: לכן אדוני היושב ראש, ביקשתי להגיש את הבקשה לדיון מחדש, לפתוח את הנושא לדיון מחדש.

כרמל שאמה-הכהן: אני מניח שיהיו פה הצעות אחרות, הממשלה יכולה להביא הצעה אחרת, אדוני היושב ראש יכול להביא הצעה אחרת, חברים בוועדה יכולים להביא הצעה אחרת.

כרמל שאמה-הכהן: בכל אופן על ההצעה הזאת אין כרגע רוב בוועדה גם משיחות שלנו בינינו, החברים בוועדה.

כרמל שאמה-הכהן: אני מבקש לאשר את הבקשה ולקיים בה דיון מחדש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מי בעד הבקשה לריביזיה?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד הבקשה לרביזיה – רוב נגד – אין נמנעים – אין הבקשה התקבלה.

אופיר אקוניס: הסעיף נפתח מחדש.

אופיר אקוניס: עכשיו אנחנו לא פותחים את הדיון.

לאה ורון: חברת הכנסת שמטוב הצביעה במקום אילטוב, חברת הכנסת יוליה שמאלוב-ברקוביץ' הצביעה במקום חבר הכנסת ישראל חסון.

אופיר אקוניס: אם כך, הסעיף נפתח ונקיים עליו דיון.

אופיר אקוניס: אנחנו לא נצביע עליו היום כי אין סיכוי שנמצה כעת את הדיון בסוגיה הדרמטית הזאת.

אופיר אקוניס: אף על פי שקיימנו דיון כאן שכמעט נגע בזה בשלוש השעות האחרונות.

נחמן שי: נכון.

אופיר אקוניס: אבל עדיין אי אפשר לקיים, אנחנו לא נגיע למסקנות.

אופיר אקוניס: עכשיו אני מבקש מהממשלה להבין מה קרה פה: פתחנו מחדש את הסעיף הזה; ההצעה שלכם פתוחה לשינויים דרמטיים, אז אני מבקש להידבר עם המציע או עם חברי הכנסת או עם הוועדה או עם הזכייניות או עם כולם יחד כדי שנצביע על ההצעה מחדש, כי כרגע רק פתחנו את הסעיף לדיון.

אופיר אקוניס: אני רוצה עכשיו להצביע על עוד רביזיה אחת שהגיש חבר הכנסת נחמן שי לדיון מחדש על סעיף 70א.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי, בבקשה.

נחמן שי: אני ביקשתי לדון מחדש כי לא הספקתי להביע את דעתי לעניין הדרישה שכל בעל רישיון חדש עד חמישה בעלי רישיון – כי מעבר לחמישה תהיה, כנראה, בדיקה מחודשת – יהיה חייב בהקמת חברת חדשות.

נחמן שי: אני חושש מאינפלציה בתחום הזה, אני חושש מזילות.

נחמן שי: אני מאוד מכבד את הגישה הפלורליסטית, ואני חושב שכבר היום יש לנו פלורליזם בתחום החדשות במדינת ישראל עם שלוש חברות, אני מוכן ללכת עוד מדרגה.

נחמן שי: אבל לדרוש מכל בעל רישיון חברת חדשות – נמצא את עצמנו במצב שגם ההשקעה לא תהיה מלאה וגם התוצאה תהיה גרועה.

נחמן שי: אנחנו מאבדים הרבה דברים מבחינה חברתית.

נחמן שי: זה מורכב.

נחמן שי: אני מציע שנשקיע בזה עוד שעה מחשבה ודיונים משותפים, ולכן אני מבקש לפתוח את זה מחדש.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד פתיחת סעיף 70א לדיון מחדש – רוב נגד – אין נמנעים – אין פתיחת סעיף 70א לדיון מחדש נתקבלה.

אופיר אקוניס: אין מתנגדים, אין נמנעים.

אופיר אקוניס: פתחנו גם את הסעיף הזה.

אופיר אקוניס: ובכן, שתי בקשות לרביזיה שהונחו על שולחננו אושרו, ואנחנו נפתח את זה.

אופיר אקוניס: עכשיו אין לנו עוד הרבה זמן להתחיל את הדיון הזה.

אופיר אקוניס: עכשיו עורכת הדין רובינשטיין, את יכולה להשיב לחבר הכנסת שאמה ולחבר הכנסת שי על הצעתם לסעיף הזה.

מיכל רפאלי כדורי: אני מבקשת לשאול שאלה: נדמה לי שבישיבה הקודמת כשהעלינו את נושא התרת החדשות בכבלים ובלוויין אתה ביקשת את עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: נכון, מאה אחוז.

אופיר אקוניס: האם היא גובשה או לא גובשה?

נגה רובינשטיין: בהמשך השבוע אמורים להיפגש בינינו.

אופיר אקוניס: אני מציע שבישיבה הבאה כולם יבואו יותר מוכנים – גם הזכייניות צריכות להביא את המצגת שלהן, גם המדינה צריכה להביא את המצגת שלה.

אופיר אקוניס: אני גם הודעתי שנשאף לקיים ישיבה אחת ארוכה כדי להתחיל להתכנס להחלטות כדי לסיים את החלק הזה ולהגיע לפרק ב'.

אופיר אקוניס: אני מקבל את עצתך.

אופיר אקוניס: אין טעם כרגע להשיב.

אופיר אקוניס: אל תשיבי כרגע.

אופיר אקוניס: אבל אני רוצה להמשיך בהקראה של סעיף 53 שהוא סעיף של תיקונים טכניים.

אופיר אקוניס: זה יהיה החלק האחרון של הישיבה.

אופיר אקוניס: מר מסינג, אתה מקריא את סעיף 53 עד סופו.

אופיר אקוניס: על הרביזיות לא תהיינה הצבעות היום, ובכלל לא התחיל דיון.

אופיר אקוניס: על 53 אפשר להצביע כי יש בו תיקון טכני לחלוטין – החלפת המילה "בעל זיכיון" ב"בעל רישיון".

אסי מסינג: הקראת סעיף 53: בסעיף 72ג(ב) - בפסקה (1), אחרי "שבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה" יבוא "או שבעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; בפסקאות (2) ו- (3) אחרי "בבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה" יבוא "או בבעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; בפסקה (4), אחרי "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה" יבוא "או בעל רישיון לשידורי טלוויזיה"; בפסקה (5), אחרי "בבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה" יבוא "או בבעל רישיון לשידורי טלוויזיה";

אסי מסינג: סעיף 72ג רבה עניינו תנאים והגבלות לעניין מתן רישיון לשידורי רדיו, ומוצע כאן לעשות את ההחלפה: בכל מקום שבו מופיע "בעל זיכיון" יוחלף ב"בעל רישיון".

אופיר אקוניס: וזה הכול, כולל תת הסעיפים עד הסוף?

אופיר אקוניס: אז תקריא ברצף.

אופיר אקוניס: מי בעד סעיף 53?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיף 53 – רוב מתנגדים – אין נמנעים – אין סעיף 53 נתקבל.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: הסעיף נתקבל.

אופיר אקוניס: תמשיך להקריא.

אסי מסינג: הקראת סעיף 54: בסעיף 81, בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים";

אסי מסינג: סעיף 81, עניינו תשדירי פרסומת.

אסי מסינג: אני אקרא את כל הסעיפים שמתייחסים לתשדירי פרסומת.

אופיר אקוניס: אין שינויים, נכון?

אסי מסינג: זה הכול תיקון של פרק ו' שעניינו פרסומת.

אופיר אקוניס: אז תקריא ברצף כי אלה תיקונים טכניים.

אסי מסינג: הקראת סעיף 55: בסעיף 83, בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בסעיף 84, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים", ובמקום "בעל הזיכיון" יבוא "המורשה לשידורים"; בסעיף 85 - בסעיף קטן (א), ברישה, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בסעיף קטן (ב), במקום "לבעל זיכיון" יבוא "למורשה לשידורים" ובמקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בסעיף 85א - בסעיף קטן (א), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים" ובמקום "ביחידת השידור שלו" יבוא "בזמן השידורים שלו, כהגדרתו בסעיף 48(א)"; בסעיף קטן (ב), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים", ובמקום "בעל הזיכיון" יבוא "המורשה לשידורים"; בסעיף 86, ברישה, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בסעיף 86א - ברישה, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בפסקאות (1) ו-(2), במקום "בעל הזיכיון" יבוא "המורשה לשידורים"; בסעיף 89, במקום "לבעל זיכיון" יבוא "למורשה לשידורים"; בסעיף 91(1), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים" ; בסעיף 92, בכל מקום, במקום "לבעל זיכיון" יבוא "למורשה לשידורים"; בסעיף 95, בכל מקום, במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בסעיף 96 - בסעיף קטן (א), במקום "בעל זיכיון או" יבוא "מורשה לשידורים או" ובמקום "לשידורי רדיו" יבוא "לשידורים"; בסעיף קטן (ב), במקום "על בעל זיכיון" יבוא "על מורשה לשידורים או על בעל זיכיון להפעלת תחנת שידור", אחרי "שהיא חבה" יבוא "למורשה לשידורים או", ואחרי "לגבותו" יבוא "מהמורשה לשידורים או";

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: תסביר ואחר כך חברת הכנסת ברקוביץ' רוצה לשאול.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כשאתה אומר "מורשה לשידורים" איך זה הולך עם כבלים ולוויין?

אסי מסינג: מורשה לשידורים זאת הגדרה שהוספנו בתחילת הדיונים.

אסי מסינג: זה "בעל רישיון לשידורים" או "בעל זיכיון לשידורים", רק לפי חוק זה.

אסי מסינג: כלומר זה לא חל על חוק התקשורת.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: - - -

אופיר אקוניס: אל תדאגי, הדבר הזה יגיע.

אופיר אקוניס: לא תאמיני שאנחנו מתקרבים לזה במהירות.

אסי מסינג: סעיפים 89-81 נמצאים בפרק ו' לחוק הרשות השנייה שעניינם הוראות לעניין פרסומת.

אסי מסינג: מוצע כאן שבכל מקום שבו "בעל זיכיון" יוחלף או ב"מורשה לשידורים" או ב"בעל רישיון לשידורי טלוויזיה, לפי העניין", כשבעיקרון ברוב המקומות ההתייחסות בפרסומת היא גם לרדיו וגם לטלוויזיה, ולכן יש צורך להתייחס לשני הגופים.

אסי מסינג: כיום המונח "בעל זיכיון" כולל בחוק גם רדיו וגם טלוויזיה.

אסי מסינג: בסעיף 91, 92, 95, 96, עניינם סעיפים של עבירות שגם שם מוצע לעשות את ההתאמות הנדרשות בהתאם למעבר מרישיונות לזיכיונות.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יש לנוכחים האחרים הערות?

אופיר אקוניס: אין.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיפים 65-54 – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיפים 65-54 נתקבלו.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: סעיפים 65-54 אושרו.

אסי מסינג: הקראת סעיף 66: בסעיף 99 - בסעיף קטן (א), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים", אחרי "רישיון שנתיים" יבוא "לפי העניין", ובמקום "בעל הזיכיון" יבוא "המורשה לשידורים"; בסעיף קטן (ב), אחרי "במכרז" יבוא "למעט במכרז לפי סעיף 37ד, 71ג(ו) ו-71ד(ה)", ובמקום "בעל הזיכיון" יבוא "המורשה לשידורים";

אסי מסינג: סעיף 99 עניינו דמי זיכיון או דמי רישיון.

אסי מסינג: כפי שהוסבר במהלך הדיון הנוכחי, במתכונת של המעבר מרישיונות לזיכיונות המימון של הרשות השנייה ייעשה באמצעות תשלומים שמשלמים בעלי הרישיונות.

אסי מסינג: מוצע כאן להתאים את הסעיף להתייחסות לאופן התשלומים האמור והחרגה של הכספים שהתקבלו במכרז שעליו אנחנו מדברים לא מעט בעניין סימן המסחר והאפיק, שהכספים הללו לא יעברו לאוצר המדינה, אלא נעשה בהם שימוש באמצעות הקרן שהמנגנון שלה הוסבר בהרחבה בדיונים הקודמים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי מנהל את הקרן?

אסי מסינג: הרשות השנייה תקבע מבחנים, ולפי זה יוקצו הסכומים לגופים.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: זאת אומרת, הרשות השנייה היא זאת שמטפלת בקרן?

דנה נויפלד: רק בבקשות.

אסי מסינג: בבקשות עצמן.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז לא רק הטיפול בבקשות, מי מנהל את הקרן?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אדוני היושב ראש, האם אתה יודע מי מנהל את הקרן?

אסי מסינג: אני מדבר על מי שמנהל את הכסף.

אסי מסינג: הכסף יגיע למוסדות ציבור שמטרתם להתעסק עם הכספים לצורך היצירה, אבל קביעת מבחני התמיכות- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מי אלה מוסדות הציבור?

אסי מסינג: בדומה למנגנונים שיש היום לגבי קרן קולנוע בחוק הקולנוע.

אתי בנדלר: זה סעיף מפורש בהצעת החוק שעדיין לא הגענו אליו.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אנחנו לא מצביעים עליו.

אתי בנדלר: כבר קראנו את הסעיפים של חלוקת התמיכות.

דנה נויפלד: כבר קראנו את הסעיף הזה.

אתי בנדלר: אני מתנצלת, זה סעיף שנדון והוצבע – פסקה 42 בעמוד 469.

אתי בנדלר: נושא השימוש בסכומים שהתקבלו ברשות כבר נדון והוצבע.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אני לא שאלתי על סכומים, אני שאלתי מי מנהל.

אתי בנדלר: כל המנגנון שדובר עליו- -

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אולי לא הייתי, אבל איך קשורה לזה ברית המועצות?

אופיר אקוניס: אין קשר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: כי כשאני שואלת איך, אומרים לי, הרשות השנייה.

אתי בנדלר: הרשות השנייה, כן.

אופיר אקוניס: עד ששר התקשורת - - - עורך הדין קופל, מה אתם מחליטים?

אופיר אקוניס: אולי כדאי שנדע.

דודי קופל: אולי נזרוק מטבע.

אופיר אקוניס: ממשלת שרון ביטלה את משרד התקשורת כבר ב-2003, והוא חי ובועט.

מיכל רפאלי כדורי: מנכ"ל הרשות אמר שההתמודדות על האפיק ילך לכל הגופים.

מיכל רפאלי כדורי: אפשר לקבל הבהרה על האמירה הזאת או שזה היה אמור להרדים אותנו?

מנשה סמירה: - - - שאת לא חוזרת עליהם.

מיכל רפאלי כדורי: אני בוחרת, יש לי הזכות.

אסי מסינג: אנחנו דנים כרגע בסעיף 99 לחוק הרשות השנייה והמוצע.

אופיר אקוניס: רבותיי, תודה.

אופיר אקוניס: נצביע על סעיף 66.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: מי נגד?

אופיר אקוניס: מי נמנע?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד סעיף 66 – רוב נגד – אין נמנעים – אין סעיף 66 נתקבל.

אופיר אקוניס: סעיף 66 אושר.

אופיר אקוניס: תקריא גם את סעיפים 68-67, נצביע עליהם ונסיים.

אסי מסינג: הקראת סעיפים 68-67: בסעיף 100(א), במקום "בעל זיכיון" יבוא "מורשה לשידורים"; בסעיף 100א, אחרי "בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה" יבוא "ובעל רישיון לשידורי טלוויזיה" ואחרי "בסעיף 51ב(א)" יבוא "או (א1), לפי הענין";

אסי מסינג: סעיף 100, עניינו תשלום תמלוגים של בעלי זיכיונות.

אסי מסינג: התחליף של "בעלי זיכיונות" זאת ההגדרה של "מורשה לשידורים".

אסי מסינג: לצד הסעיף עצמו שמוצע לתקן.

אסי מסינג: אני מזכיר שלצד הסעיף שיש לתקן יש החלטת ממשלה להנחות את השרים לעשות שימוש בסמכותם, אם הרפורמה תעבור, ביחס למועד המעבר וכל התנאים שנקבעו בהחלטה עצמה.

אסי מסינג: השרים הונחו להפחית את התמלוגים לשיעור של 0 לגבי בעלי רישיון לשידורי טלוויזיה.

ורד אשכנזי: למה זה לא נמצא ברפורמה?

ורד אשכנזי: אנחנו צריכים לשלם 4% האלה.

אסי מסינג: יש שם תנאים מסוימים שקשורים למועד המעבר שאינם מספיקים רק לעניין הרפורמה עצמה, אלא גם לעניין שאלת שוק הפרסומת, כפי שמוצע בהחלטת הממשלה עצמה.

אסי מסינג: שנית, התיקון של סעיף 100א הוא ההתייחסות לדמי ההפצה שמשולמים בעד הפצת שידורי טלוויזיה בשיטה הספרתית.

אסי מסינג: מוצע כאן לעדכן, לפי הסעיפים שעדיין לא הצביעו עליהם זה עצם הרחבת המערך לגופים נוספים – כשהוא יורחב דמי ההפצה צריכים לכלול גם את אותה הפצה.

אסי מסינג: לכן מוצע כאן לתקן את הסעיף בהתאם ולהחליף את המינוחים מ"בעלי זיכיונות" ל"בעלי רישיונות".

אופיר אקוניס: טלי, בבקשה.

טלי גורן: אנחנו מרגישים שנעשתה כאן חצי עבודה בהקשר הזה.

אופיר אקוניס: למה?

ורד אשכנזי: כל הגורמים בעולם התקשורת משלמים תמלוגים של 1% בעוד הזכיינים ממשיכים לשלם 4%.

ורד אשכנזי: יש החלטה שמר מסינג מצביע עליה, וראוי שהיא תבוא לידי ביטוי בהצעת החוק – הפחתת התמלוגים, והדבר השני זה דמי הזיכיון.

ורד אשכנזי: שוב ושוב דנים בנושא של איחוד רשויות, ויש לזה ורסיות- -

דנה נויפלד: אין שום קשר.

ורד אשכנזי: יש לזה קשר, כי אנחנו ממשיכים לשלם דמי זיכיון מאוד גבוהים כדי לממן את הרשות השנייה.

אופיר אקוניס: אז את רוצה שזה יבוא לידי ביטוי בחקיקה.

אופיר אקוניס: דנה, את רצית להעיר בעניין הזה.

דנה נויפלד: לגבי דמי זיכיון אני מוותרת.

ורד אשכנזי: למה אתם לא מתייחסים לתמלוגים?

אסי מסינג: כפי שהסברתי קודם לכן, בהחלטת הממשלה לעניין התמלוגים הוסמכו שר התקשורת ושר האוצר להפחית את התמלוגים ל-0 במועד המעבר וכפוף לכך ששוק הפרסום אכן ייפתח לתחרות.

אסי מסינג: משתנאי זה - -

טלי גורן: איפה זה כתוב?

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: לא הבנתי, מה זאת אומרת?

קריאה: כל הצעת החוק דנה ברישיונות, זה לא תחרות.

קריאה: על מה דנים פה?

דנה נויפלד: בואו נעשה סדר: ההחלטה לעניין התמלוגים תיושם בתקנות כיוון שהתקנות דנות בזה, והן לא עניינם לחוק.

דנה נויפלד: החוק מסמיך, והתקנות קובעות את גובה התמלוגים.

דנה נויפלד: שנית, לעניין דמי הזיכיון, אף על פי ש- - -

קריאה: הבנו.

דנה נויפלד: - - אני רוצה להבהיר שאין קשר הכרחי בין מבנה הרגולטור לבין דמי הזיכיון.

אופיר אקוניס: אין קשר לכלום, זה כבר הבנו.

קריאות: - - -

שאול מגנזי: פשוט לא ייאמן.

ורד אשכנזי: אולי זה היה משפיע על הסכומים.

אופיר אקוניס: גם היועצת המשפטית של הוועדה - - - מנשה, בבקשה.

מנשה סמירה: במסגרת הדיון בפעם הבאה על תקופת המעבר, אנחנו נמליץ לשקול את נושא התמלוגים בתקופת המעבר, וזה יהיה חלק מהצעת הפתרון.

אופיר אקוניס: לא הבנתי.

לאה ורון: רב הנסתר על הגלוי.

ורד אשכנזי: מה אתה מגדיר כתקופת מעבר, עד 2012?

מנשה סמירה: עד מועד המעבר לרישיונות.

אופיר אקוניס: מר סמירה, משרד התקשורת ומשרד האוצר יחד עם הזכייניות וחברת ישראל 10, תמצו את הוויכוח על סעיפים 68-67.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: תמצו את הוויכוח.

אופיר אקוניס: אנחנו לא מצביעים.

אופיר אקוניס: תודה רבה לכם.