הוועדה המשותפת לדיון בהצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (משאל עם), כנסת 18, פרוטוקול מספר 4, 2010-01-25 13:00

יריב לוין: צהריים טובים.

יריב לוין: אני פותח את ישיבת הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת החוקה, חוק ומשפט בעניין הצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמנהל) (תיקון) (עריכת משאל עם), התשס"ח-2008.

יריב לוין: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: אנחנו עכשיו בנוסח מתאריך 20 בינואר שכתוב עליו שהוא כולל גם הערות מהישיבה שהתקיימה ב-17 בינואר.

יריב לוין: אז נעבור בקצרה על התיקונים שהכנסת, ואז נמשיך משם למקום שהגענו אליו.

ארבל אסטרחן: את התיקונים שדובר בהם על החדרים של הקלפיות הכנסנו בהמשך, אז נגיע לזה עוד מעט.

ארבל אסטרחן: אנחנו עכשיו בסעיף 9. בפסקה 3 שמתקנת את סעיף 21 לחוק הבחירות, לפי הערות אנשי ועדת הבחירות, תוקן שעדיין יהיה קבוע כמו היום  שיהיו מיוצגות לא פחות משלוש סיעות.

ארבל אסטרחן: בפסקה (5) שמתקנת את סעיף 25 התוסף שיושב ראש הכנסת יודיע לשר הפנים וליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית מיהן הסיעות בכנסת אחרי ההצבעה במליאה, לרבות עמדתן "בעד" או "נגד".

יריב לוין: זה בסעיף (ג)(2).

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: התיקון לגבי העובדה שהקלפיות יועמדו לרשות ועדת הבחירות שעתיים לפני פתיחת הקלפיות נראה בהמשך כי זה הוכנס לחוק הבחירות בסעיף שעוד מעט נגיע אליו.

ארבל אסטרחן: זהו.

יריב לוין: אז אנחנו יכולים להמשיך.

יריב לוין: ארבל אסטרחן:     	 בנוסח של היום אנחנו בעמוד 7, החל בפסקה (7) שמתקנת את סעיף 40 לחוק הבחירות.

יריב לוין: סעיף 40 עוסק בבקשות ובעררים לתיקון הפרטים בפנקס הבוחרים.

יריב לוין: מוצע לתקן את סעיף 40ד, פסקות (1), (2).

יריב לוין: זה הסעיף שקובע עד מתי ניתן להגיש לשר הפנים בקשה לתקן פרטים בפנקס הבוחרים, בין אם זאת בקשה של אדם ובין אם זאת בקשה של חבר ועדת הבחירות לגבי אדם אחר.

יריב לוין: זה עניין של מועדים.

יריב לוין: היום כתוב בסעיף 40ד, כאמור, שאפשר להגיש את הבקשה לא יאוחר מהיום ה-35 לפני היום האחרון להגשת רשומות המועמדים,אם זה אדם; ומהיום ה-40 שלפני היום האחרון להגשת רשימות מועמדים, אם זה חבר ועדת הבחירות.

יריב לוין: פה מוצע שבשני המקרים ייכתב שהבקשה תוגש לא יאוחר מהיום ה-80 שלפני יום עריכת משאל העם.

יריב לוין: זה נעשה גם בהתאמה לעומת היום האחרון להגשת רשימות המועמדים וזה גם נוסחים שתיאמנו עם אנשי ועדת הבחירות במשרד הפנים, ונאמר לנו שאלה מועדים שאפשר לעמוד בהם.

יריב לוין: זה מקובל עליכם?

יריב לוין: יופי.

אסתר אפרת סמילג: אני ממשרד החוץ.

אסתר אפרת סמילג: אנחנו מדברים באופן כללי על התאמות, שהן דברים טכניים, אבל השאלה היא אם זה חייב להיות זהה כאן.

אסתר אפרת סמילג: אני לא מבינה את החשבון – איך מ-35 - -

ארבל אסטרחן: היום האחרון להגשת מועמדים הוא 47 ימים לפני יום הבחירות.

ארבל אסטרחן: היום אפשר להגיש ערר לשר הפנים 47 יום ועוד 35 יום.

ארבל אסטרחן: כלומר תוספת של עוד 35 יום.

ארבל אסטרחן: אם אדם רואה שהשם שלו לא מופיע בפנקס הבוחרים או שאחד הפרטים שרשומים בפנקס הבוחרים לא מדויק, הוא יכול להגיש בקשה לשר הפנים לתיקון.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שהוא יכול להגיש את זה לא יאוחר מהיום ה-35 לפני היום האחרון להגשת רשימת המועמדים, כלומר 35 לפני 47.

ארבל אסטרחן: כאן מוצע שזה יהיה היום ה-80 לפני יום עריכת משאל העם.

אסתר אפרת סמילג: האם זה חייב להיות אותו אורך זמן כמו בבחירות?

אסתר אפרת סמילג: כי כאשר אנחנו מדברים על בחירות, לפחות תיאורטית בחירות נעשות אחת ל-4 שנים, וזאת ודאי הזדמנות וצריך את כל ההליך הזה.

אסתר אפרת סמילג: במקרה הזה של משאל עם או שזה יהיה צמוד לבחירות, ואז יש נוהל אחר או שלא, ואז בוודאי זה יהיה יותר קרוב לבחירות הקודמות.

אסתר אפרת סמילג: לכן השאלה היא האם צריך כל כך הרבה זמן, כי בכל זאת כל דבר כזה דוחה.

אורלי עדס: אבל ממילא הוחלט שלוח הזמנים של בחירות יהיה 90 ימים.

אורלי עדס: זה לא מוסיף ימים.

אילת פישמן: אנחנו חיים במסגרת של 90 ימים, ואנחנו לא מוסיפים אפילו יום אחד.

אורלי עדס: אני מבינה שהמגמה היא לעשות שינויים רק בדברים שממש חייבים לעשות אותם כדי להיצמד לנוסח המקורי.

אילת פישמן: אנחנו מדינה דמוקרטית – אני לא אומרת כלום על הצד השני – ואנחנו עושים הליך חוקי מסודר מסוים במהלך הכנת פנקס הבוחרים.

אילת פישמן: חלק הוא הצגת הפנקס לעיון הציבור ואפשרות לאדם לערער על עצמו ואפשרות מסוימת גם לערער על הזולת.

אילת פישמן: לדעתנו, לא נכון לוותר על הדבר הזה כל עוד אנחנו לא חורגים מאותה מסגרת זמן של 90 ימים שהוגדרה מראש.

אורלי עדס: זה לא מוסיף פרק זמן נוסף מעבר ל-90 יום.

אורלי עדס: החשש שלך הוא שזה יגרור למעלה מ-90 יום שממילא היה כך?

אורלי עדס: אז זה לא חורג.

אילת פישמן: זה לא 80 בנוסף ל-90, זה הכול בתוך אותם 90 ימים.

יריב לוין: יש שאלה עקרונית האם אנחנו רוצים ליצור לוח זמנים קצר יותר.

יריב לוין: בדיונים הקודמים הייתה דעה שהדבר הזה בעייתית עד בלתי ישים טכנית, לפחות מהזווית של ועדת הבחירות, והוא כנראה, גם לא כל כך נכון גם מבחינות אחרות.

יריב לוין: לכן החלטנו שאנחנו מתכנסים למסגרת הזמן שקבועה בהליכי הבחירות ה"רגילים", ומשכך אנחנו צריכים לעשות התאמות של המועדים בגלל השינוי באופי בין שאין הגשת רשימות מועמדים וכדומה, אבל אין פה קביעה חדשה או הסדר חדש.

יריב לוין: גם אם זה יעלה לנו בעוד 20 או 30 יום לעומת הרעיון לקצר את המועד, וכל עוד היא מתכנסת ללוח הזמנים שהיא עובדת בו בבחירות סדירות – אני בהחלט בעד לאפשר לוועדת הבחירות להכין את העניין בצורה מסודרת ומאורגנת כמו שצריך.

יריב לוין: אין לי ספק שלא על זה יקום וייפול שום דבר.

יריב לוין: כלומר השאלה האם משאל העם ייערך בחודש אוגוסט או בחודש ספטמבר היא בוודאי לא משהו שישנה ברמה המהותית, ומנגד זה עלול לשנות המון ברמה הארגונית.

יריב לוין: כמו שכבר דובר בישיבות הקודמות, בעניין הזה נכון לאמץ את הגישה המקצועית של ועדת הבחירות ולאפשר להם את פרק הזמן שכבר מצאו קודמינו כשדנו בענייני בחירות, שהוא המתאים והרצוי והראוי לארגן מערכת מהסוג הזה כמו שצריך.

אסתר אפרת סמילג: אני מבקשת שיירשם שזה בכל זאת לא ממש אותו דבר.

יריב לוין: זה לא ממש אותו דבר, זה נכון, אבל לפחות בצד הארגוני הייתי אומר שזה כמעט ממש אותו דבר, אם לא אותו דבר בדיוק.

יריב לוין: בצד המהותי אני לא רואה קושי מהותי של ממש.

ארבל אסטרחן: נמשיך עם התאמות:     הסעיף הבא שמתקנים הוא סעיף 44 בנושא הגשות שהוגשו לשר הפנים לתיקון פנקס הבוחרים.

ארבל אסטרחן: זה סעיף שמדבר על המועדים שניתנים לשר להכריע בבקשות.

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע שהוא יודיע על ההחלטה שלו בתוך 10 ימים מיום שהוגשה לו בקשה, בין אם זאת בקשה של אדם לגבי עצמו ובין אם זאת בקשה של אחר.

ארבל אסטרחן: היום צריך להגיש את הבקשה לא יאוחר מהיום ה-25 לפני הגשת הרשימות, ואנחנו קובעים מהיום ה-70 לפני יום עריכת משאל עם.

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא סעיף 46, שמדבר על עתירה של מי שהבקשה שלו נדחתה.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שהעתירה תוגש לא יאוחר מהיום ה-17 לפני היום האחרון להגשת רשימת המועמדים, ומוצע שיהיה כתוב: "מהיום ה-60 לפני יום עריכת משאל עם".

אילת פישמן: 65.

אורלי עדס: זה היה 65.

ארבל אסטרחן: באמת?

אילת פישמן: כן, אנחנו לא מסתדרים עם פסק הדין.

ארבל אסטרחן: מוצע למחוק פרק שלם שעניינו רשימות המועמדים, כל ההוראות באשר למי שלא יהיה מועמד לכנסת, החלטות לעניין קלון והגשת הרשימות, התקשרויות בין רשימות – סעיפים 56 עד 64.

ארבל אסטרחן: זה בעצם עד 67, אבל באמצע מוצע להוסיף סעיף שמופיע אצלכם בפסקה 11.

ארבל אסטרחן: היום סעיף 65 קובע שהוועדה תפרסם את רשימות המועמדים, ופה מוצע לקבוע הוראה לגבי העמדת ההסכם לעיון הציבור.

יריב לוין: או החלטה.

יריב לוין: כלומר מה אנחנו בדיוק מעמידים חוזר לשאלה שעדיין צריך יהיה להכריע בה ולסכם אותה בהתחלה, וזה יקרין גם פה.

עמי ברקוביץ': כיוון שההחלטה תפנה להסכם- - -

יריב לוין: בסדר.

יריב לוין: אני רק מעיר שאנחנו צריכים הגדרה על מה אנחנו מצביעים.

יריב לוין: אני גם מבקש שהעניין הזה יסוכם איכשהו.

יריב לוין: אני מבין שנדרש כאן סיוע של משרד החוץ בגיבוש כל המסגרות האפשריות.

יריב לוין: חשוב שהדבר הזה יהיה מסודר.

ארבל אסטרחן: זה סעיף שבנוסח הקודם מוצע לכלול אותו לא בתוך חוק הבחירות, אבל אחר כך חשבנו שהוא מתאים להתאמות של חוק הבחירות.

ארבל אסטרחן: לכן מוצע לקבוע אותו בסעיף 65, והתוסף סעיף שכותרתו תהיה "העמדת ההסכם לעיון הציבור", ולפיו, "ההסכם שיובא לאישור במשאל עם יועמד לעיון הציבור בהתאם להוראות חוק זה ובדרך שיורה יושב ראש הוועדה המרכזית, והוא רשאי, בין היתר, להורות על הצגת העתקים מההסכם בספריות ציבוריות כהגדרתן בחוק הספריות הציבוריות ובמשרדי רשויות מקומיות, לרבות בשפות שבהם נערך נוסף על השפה העברית; ההסכם יפורסם באתר האינטרנט של הוועדה המרכזית בסמוך לאחר אישורו על ידי הכנסת".

ארבל אסטרחן: זה סעיף שדיברו עליו בכנסת הקודמת בעניין ספריות ציבוריות ומשרדי רשויות מקומיות.

ארבל אסטרחן: מוצע ש"השר הממונה על חוק הספריות הציבוריות ימסור ליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית רשימה של הספריות מוקדם ככל האפשר לאחר שנוצרה העילה לקיום משאל עם, לפי החוק".

אורלי עדס: אנחנו רוצים לבקש לקבל את הרשימה תוך 14 יום מיום שנוצרה העילה, כי זזה דורש היערכות.

אורלי עדס: זה משהו בכל רחבי הארץ, והרשימה בוודאי זמינה.

אילת פישמן: נוסף לזה שר הפנים צריך להעביר לוועדה את רשימת הכתובות של משרדי הרשויות המקומיות.

ארבל אסטרחן: אבל צריך לכתוב את זה בחוק?

ארבל אסטרחן: הרי שר הפנים ממונה על כל העריכה של הבחירות.

אורלי עדס: אנחנו צריכים שיהיו מועדים, אחרת לא נקבל במועד.

אילת פישמן: זה בעיקר בגלל עניין הזמן.

אורלי עדס: סביר להניח שמדובר במאות נקודות- -

אילת פישמן: ברור ששר הפנים יעביר, אבל יותר בריא שיהיה כתוב.

ארבל אסטרחן: אז השר הממונה על הספריות יעביר את זה לא יאוחר מ-14 יום לאחר שנוצרה העילה.

אורלי עדס: אני מבינה שוועדת הבחירות תהיה אחראית על ההדפסה של זה, על ההפצה, על כל מה שכרוך בהסכם.

ארבל אסטרחן: זה כתוב ב-(ג).

אילת פישמן: מה זה אומר "ההסכם"?

אורלי עדס: זה יכול להיות מאות עמודים.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: יונחו בספריות וברשויות המקומיות.

ארבל אסטרחן: אתם רוצים שהשר הממונה יעביר על הספריות לא יאוחר מ-14 יום לאחר היווצרות עילה, ושר הפנים יעביר לא יאוחר מ-14 ימים את רשימת הרשויות המקומיות?

ארבל אסטרחן: זה לא משהו שנמצא- -

אילת פישמן: לא רשימת הרשויות המקומיות, אלא הכתובות שבהם נמצאים משרדי העירייה.

אילת פישמן: נכון כולם יודעים שעיריית תל-אביב נמצאת בכיכר רבין- -

ארבל אסטרחן: אבל זה לא מידע שנמצא בידי ועדת הבחירות?

אילת פישמן: ממש לא.

ארבל אסטרחן: בסדר, כתובות משרדי הרשויות.

איל זנדברג: ברור שהעיון הוא חינם.

איל זנדברג: לא צריך לכתוב את זה.

יריב לוין: ללא שום ספק.

איל זנדברג: זה ברור שזאת הכוונה בביטוי.

דוד רותם: אין עדיין עיון, רבותיי, תראו מה כתוב: "יושב ראש ועדת הבחירות רשאי - -

ארבל אסטרחן: לא, ב-(א) כתוב: "ההסכם יועמד לעיון"

איל זנדברג: כתוב "יועמד לעיון", וגם כשהוא מורה, שלא תהיה מחלוקת בין הרשות המקומית שתטען שזה מטיל נטל- -

דוד רותם: תקראו מה כתוב שם: "יועמד לעיון הציבור- -

ארבל אסטרחן: "בהתאם להוראות חוק זה ובדרך שיורה יושב ראש הוועדה, והוא רשאי להורות על הצגת עותקים".

דוד רותם: נכון.

דוד רותם: הוא יכול להגיד, רבותיי, זה התפרסם באתר האינטרנט, מספיק, תודה רבה.

איל זנדברג: ככל שהוא יורה הרשות לא תטען שיש עליה נטל כספי, ולכן היא גובה כסף?

אורלי עדס: לא.

אילת פישמן: - - - ממי שרוצה לצלם.

איל זנדברג: הערת הבהרה פשוטה.

יריב לוין: בסדר, אני לא רואה מניעה לציין את זה אם רוצים.

איל זנדברג: לא בטוח שצריך כי בחוקים אחרים כשמדברים על עיון- -

ארבל אסטרחן: אפשר לומר "ללא תמורה".

אורלי עדס: שיהיה ברור שהעיון הוא עיון בלבד ולא צילום במשרדי הרשות או בספריות כי אז לא יהיה ברור מי ישא בעלות.

יריב לוין: לעיון.

יריב לוין: מי שרוצה לצלם שישלם.

דוד רותם: למה כתוב "לרבות בשפות שבהן נערך נוסף על השפה העברית"?

ארבל אסטרחן: דיברו על זה בכנסת הקודמת.

דוד רותם: אחר כך זה יהיה אנציקלופדיות שלמות.

דוד רותם: אתה לא מבין?

דוד רותם: הכול כסף.

דוד רותם: הפחד שלי הוא שמשאל העם יעלה 18 מיליארד דולר- - -

יריב לוין: ההדפסה של הספרים זה לא מה ש- -

אהוד שילת: בזמנו הוצג פנקס הבוחרים המון שנים בכל רשות מקומית.

אהוד שילת: היו סעיפים מפורטים בחוק איך זה יוצג.

אהוד שילת: כשאומרים "במשרדים של הרשות המקומית" יש רשויות מקומיות שיש להן רק משרד אחד, ויש רשויות מקומיות שיש להן כמה וכמה משרדים.

יריב לוין: אז נכתוב: "במשרדה הראשי של הרשות המקומית".

דוד רותם: נוסיף "בדרך ובמקום שיורה יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית".

דוד רותם: בזה נפתור את כל הבעיה.

יריב לוין: בסדר.

אהוד שילת: יורה שלא מעתיקים.

אהוד שילת: אם רוצים לצלם את זה, אז זאת טכנולוגיה שלא ברור שהרשות המקומית יכולה לספק.

יריב לוין: זה ברור, זה עיון בלבד.

דוד רותם: מי שרוצה להעתיק שישב ויעתיק.

יריב לוין: או יצלם.

יריב לוין: יכניס מטבעות למכונה ויצלם.

אהוד שילת: לא תמיד יש מכונה.

דוד רותם: אפשר גם להעתיק, מה הבעיה?

יריב לוין: יוריד מהאינטרנט.

דוד רותם: בואו נאמר שאם זאת תהיה הממשלה הזאת יהיה כתוב שם, חוזרים לקווי 4 ביוני 67'.

דוד רותם: נקודה.

דוד רותם: מה מקבלים?

דוד רותם: אצבע משולשת.

יריב לוין: בתמיכת ראשי ועדות החוקה והכנסת.

דוד רותם: אני אמרתי שלא?

אורלי עדס: זה צריך אולי להיות סעיף 65א כי אולי יהיו הפניות לסעיף 65.

ארבל אסטרחן: בסדר, אפשר.

ארבל אסטרחן: באתר האינטרנט חובה לפרסם את ההסכם, וסעיף קטן (ג) מציע שלצורך ביצוע הוראות סעיף זה וסעיפים נוספים שמדברים על פרסום ההסכם במחנות צה"ל, בכלי שיט, בבתי סוהר ובבתי חולים תפיץ ועדת הבחירות המרכזית העתקים מן ההסכם, כפי שיורה יושב ראש הוועדה".

ארבל אסטרחן: אגב, ברור מפה שהוא לא חייב בכל רשות מקומית.

ארבל אסטרחן: הוא יוכל לקבוע.

ארבל אסטרחן: התיקון הבא הוא בסעיף 70.

אורלי עדס: בהקשר לתיקון סעיף 70 אנחנו מקדימים כאן ומבקשים תיקון בסעיף 68(ה).

אורלי עדס: סעיף 68(ה) מאפשר ליושב ראש ועדת הבחירות בהתייעצות עם סגניו להציב שני פרגודים בקלפי.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים שזה לא יוגבל לשניים, אלא שיהיה כתוב "מספר".

יריב לוין: מאה אחוז, מקובל לגמרי.

דוד רותם: אני מבקש שזה לא יהיה בהתייעצות עם סגניו, אלא על-פי החלטתו האישית.

אורלי עדס: אתה יודע שאין עם זה בעיה.

דוד רותם: אני לא יודע שום דבר.

דוד רותם: כשמדובר בנושא פוליטי אני לא רוצה שהסגנים יהיו מעורבים.

אילת פישמן: אין בעיה.

אילת פישמן: מה שנכתוב בחוק, כך זה יהיה.

אורלי עדס: אנחנו נבהיר שזה לא פותר בהמשך את כל הבעיה של מקומות הקלפי.

דוד רותם: בסדר, אבל רק יושב ראש ועדת הבחירות.

ארבל אסטרחן: בלי "בהתייעצות עם סגניו" – "רשאי להורות כי בכל מקום קלפי" – במקום "לא יוצגו משניים", "יוצבו יותר מאחד".

אורלי עדס: לפי החלטת יושב ראש הוועדה.

יריב לוין: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: לפי מספר תאי הצבעה.

אורלי עדס: ואז את כותבת "לפי החלטת יושב ראש הוועדה"?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: סעיף 70: היום סעיף 11 אומר שבאזור קלפי יהיו לא יותר מ-800 בוחרים, ואפשר להעלות את זה ל-900, על-פי הצעת שר הפנים.

יריב לוין: זה לא באזור קלפי, זה בקלפי מסוימת.

אהוד שילת: זה אזור קלפי.

ארבל אסטרחן: ככה זה נקרא.

ארבל אסטרחן: סעיף 70(ב) אומר שאם נוכחו יושב ראש הוועדה המרכזית וסגניו שבאזור קלפי יעלה מספר הבוחרים על 900 אפשר להורות שתהיה קלפי שנייה.

יריב לוין: עכשיו השאלה היא המספר.

יריב לוין: 500 זה נמוך מאוד.

אורלי עדס: חשבנו לבקש 600 כי כבר היום אנחנו משתמשים כמעט בכל מבני הציבור הקיימים בארץ, ובחדרים רבים בכל מבנה.

אורלי עדס: אנחנו צופים קושי באיתור מקומות נוספים, ולכן 600 ייתן לנו קצת יותר מרחב.

אורלי עדס: אנחנו עדיין לא יודעים לומר מספרים.

יריב לוין: למה לא להשאיר 900?

אורלי עדס: כיוון שאין היום הרבה קלפיות שיש בהן מעל 900 בוחרים, ואז זה נותן מעל 900.

אורלי עדס: אנחנו רוצים גם להבהיר שפתרון של שניים-שלושה פרגודים בקלפי לא ייתן הרבה זמן להצבעה כמו שחושבים כי בממוצע זה יוצא דקה למצביע.

אורלי עדס: אתה חוסך את זמן ההצבעה כי אתה מאפשר כמה מצביעים בו זמנית, אבל יחד עם זאת אותה ועדת קלפי מזהה את הבוחרים, ושם ייווצר הפקק.

אורלי עדס: אז זה לא יפתור לגמרי את הבעיה.

אורלי עדס: לכן אנחנו חושבים שבחלק מהמקומות צריך יהיה לפצל את הקלפיות לשניים, ובחלק להציב יותר פרגודים במקומות שטכנית זה יהיה אפשרי מבחינת המיקום.

אילת פישמן: לכן 600 זה מספר שאפשר לחיות איתו.

אורלי עדס: לכן 600 זה משהו שאפשר יהיה לחיות איתו.

יריב לוין: זה עניין שיש לו משמעות כספית לא פשוטה.

יריב לוין: זה ברור.

אורלי עדס: רק לסבר את האוזן, מבחינת עלות שכר חברי ועדות קלפי ומזכיר והציוד בקלפי, לבד מכל ההוצאות הנלוות הרבות סביב כל זה מדובר ב-6,500 שקל לקלפי, שזה רק השכר.

יריב לוין: כמה קלפיות מפוצלות כאלה יהיו, להערכתכם, כתוצאה מהתיקון הזה?

אורלי עדס: כיום יש כ-4,500 קלפיות שיש בהן למעלה מ-600 בוחרים.

אורלי עדס: אם היינו הולכים על 500 זה 6,500 קלפיות.

אורלי עדס: לכן ביקשנו את המספר הזה.

דוד רותם: 4,500 קלפיות?

אורלי עדס: שיש בהן מעל 600 בוחרים.

דוד רותם: פירושו של דבר - - -

יריב לוין: מה הפוטנציאל?

יריב לוין: אני רוצה להבין.

אורלי עדס: אנחנו רוצים לצפות את היישום של זה.

אורלי עדס: אנחנו לא יודעים לומר בדיוק, אבל אנחנו מניחים שלפחות מחצית מהקלפיות נצטרך לפצל, אם לא יותר.

יריב לוין: זה המון.

דוד רותם: את מדברת על 2 מיליון שקל.

יריב לוין: המון.

אורלי עדס: סליחה?

אורלי עדס: זה כמעט 20 מיליון שקל.

יריב לוין: כי הצמצום כל כך גדול כי הוספנו- - -

קריאה: אחרת היינו משאירים את זה כמו שזה.

אילת פישמן: יש בעיה להשאיר 900 עם חצי יום הצבעה.

איל זנדברג: לא יפעילו אם אין צורך.

דוד רותם: זה נוח להם, אתה מבין?

יריב לוין: הבעייתיות מובנת.

אורלי עדס: שהבחירות יהיו מהבוקר.

יריב לוין: זה אנחנו לא נוכל לקבוע, אבל השאלה היא כזאת: אנחנו קבענו שהבחירות תתחלנה ב-14:00 ותסתיים ב-24:00 בלילה- -

אורלי עדס: אני מבינה שאנחנו ממתינים לתשובה של שר החינוך.

יריב לוין: כן, בהנחה שזה יהיה המצב.

יריב לוין: אם זה יהיה המצב אנחנו צמצמנו, למעשה, בסך הכול חמש שעות הצבעה.

אורלי עדס: זה אומר שיש 10 שעות הצבעה- - - נראה לי מצוין.

יריב לוין: לעומת זאת אנחנו פותחים את האפשרות להציב כמה פרגודים באותו קלפי- -

אילת פישמן: אבל הפרגוד לא חוסך הרבה זמן.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אז ברור לי ש-900 זה כנראה הרבה מדי.

יריב לוין: אם יש קלפי של 650 איש הפיצול שלה פירושו שיעמדו שתי קלפיות של 300.

יריב לוין: זה לא סביר.

אילת פישמן: השאלה היא כמה זה סביר כשיש פחות מדקה למצביע.

אורלי עדס: זה שתי דקות הצבעה.

דוד רותם: - - - שתי דקות להצבעה.

אורלי עדס: עשינו חישוב.

דוד רותם: איזה חישוב עשיתם?

אורלי עדס: רגע, אולי טעינו.

יריב לוין: זה לא סביר.

אורלי עדס: 10 שעות, 60 דקות, 600 דקות.

אורלי עדס: ל-600 מצביעים זה דקה, ל-300 מצביעים זה 2 דקות.

יריב לוין: אבל אין מאה אחוז הצבעה.

יריב לוין: אף פעם.

דוד רותם: הבנתי, הלכתם לפי 100% הצבעה.

יריב לוין: זה לא קיים באף מקום.

דוד רותם: כשיהיה לכם אי פעם 100% הצבעה תודיעו לי.

אורלי עדס: יש יישובים.

יריב לוין: איפה שיש 100% הצבעה, ההצבעה לוקחת שעה.

דוד רותם: לא צריך קלפי.

יריב לוין: בשעה זה נגמר.

יריב לוין: בשביל זה לא צריך קלפיות, לא צריך פרגודים, לא צריך כלום.

יריב לוין: אם נעמיד את זה על 750 כמה קלפיות זה מכניס לנו לאופציית הפיצול?

אורלי עדס: בערך 1,500.

יריב לוין: זה מספר הרבה יותר סביר.

דוד רותם: 1,500 כפול 6,500- -

אורלי עדס: אנחנו סבורים שזה הרבה.

אורלי עדס: אנחנו רוצים שיהיה לנו מרחב גמישות.

יריב לוין: מה יש בכנסת?

יריב לוין: כמה מותר לכם?

אילת פישמן: 900.

אורלי עדס: אין היום כמעט קלפיות של 900.

קריאות: - - -

אילת פישמן: ברגע שקובעים 750 זה כמו לומר לאנשים, אל תבואו.

יריב לוין: אני אישית לא מתנגד לזה, אבל זה לא מעשי.

יריב לוין: אם נצטרך לעשות את זה עם שבתון תהיה מהומת אלוהים.

דוד רותם: לא עושה שבתון בשום פנים ואופן.

אורלי עדס: רק במערכת החינוך זה יפתור הרבה בעיות.

יריב לוין: אני מציע שנעמיד את זה על 750.

אורלי עדס: זה הרבה.

אורלי עדס: אנחנו צריכים יותר מרחב לתמרון ולגמישות.

אורלי עדס: אנחנו, כמובן, לא נעשה בזה שימוש שלא לצורך.

דוד רותם: 750 זה יותר מ-2 דקות לכל אחד.

יריב לוין: כן, זה המון.

דוד רותם: לא יהיה לכם יותר מ-50% הצבעה, על מה אתם מדברים?

אורלי עדס: נכון שמשאל עם הוא קצת שונה מבחירות, אבל צריך לבדוק את שיעורי ההצבעה.

אורלי עדס: אנחנו לא נעשה בזה שימוש מגמתי או נחתוך מלכתחילה.

אורלי עדס: אנחנו נבחן את זה, זה יהיה בשיקול דעת.

אילת פישמן: זה לא אוטומטי.

איל זנדברג: אזור הקלפי לא נקבע לפי איזשהו גודל?

אילת פישמן: בוודאי, אבל פה הרעיון הוא להקטין את זה עוד יותר.

איל זנדברג: הסעיף הזה הגיוני כשיש סיבה מיוחדת.

אורלי עדס: הסיבה המיוחדת היא קיצור שעות ההצבעה.

איל זנדברג: סיבה אחרת היא שיש משהו קונקרטי בנסיבות המסוימות.

איל זנדברג: תיקון מוקדם יכול להשפיע על אזור הקלפי מלכתחילה, ולא על אזור הקלפי ואז מפצלים אותו.

איל זנדברג: אני לא מבין.

איל זנדברג: הרי יש אזור קלפי שמתוכנן לפי כמות מסוימת.

איל זנדברג: הסעיף הזה נועד למצבים שיש משהו מיוחד בקלפי המסוימת ולא בתכנון האפריורי - - -

אהוד שילת: אני אסביר: מי שמטפל בזה לא יושב עם היד על כל אחת מ-9,000 הקלפיות בכל רגע נתון.

אהוד שילת: יש בארץ מצבים ששכונה או אזור מסוים מתאכלסים, ויש הגירה יחסית גדולה מיישוב אחד לאחר, ואז פתאום מאוכלוסייה של 700 בוחרים בשכונה מסוימת זה מתנפח ל-950 או ל-1,200- -

איל זנדברג: וזה לא ידוע מראש.

אהוד שילת: מה שקורה הוא שהוא לא בדק את השכונה הזאת לפני יומיים, אלא התעסק בה לפני כמה חודשים.

אהוד שילת: הוא ראה שזה בסדר, ויש 650 בוחרים, אז הוא עזב את הקלפי ועבר לבדוק ביישוב אחר.

אהוד שילת: בינתיים התאכלסה השכונה, והגיע מועד הבחירות, ומסתבר שיש קלפי עם הרבה יותר מ-900 בוחרים.

אהוד שילת: אז בסעיף 70 ניתנה האפשרות ליושב ראש הוועדה לחתוך את זה לשניים כדי שמספר הבוחרים בקלפיות יהיה סביר.

יריב לוין: אם אנחנו מדברים על הפחתה של כ-20% ממספר הבוחרים המקסימלי ולוקחים בחשבון שמצד אחד הפחתנו את מספר שעות ההצבעה ומנגד הוספנו פרגודים – לדעתי, 750 זה סביר לחלוטין.

יריב לוין: ב-60%-50% הצבעה, זה סביר לגמרי.

אורלי עדס: אנחנו עדיין חושבים שיש לתת לנו את הגמישות הגבוהה.

יריב לוין: אני מוכן לקבוע שבמקרים מיוחדים ועל בסיס אחוזי הצבעה גבוהים במיוחד שהיו אנחנו נשאיר 750, לא צריך יותר מזה.

יריב לוין: העלות הכספית של זה היא אדירה, זה לא גרושים.

ארבל אסטרחן: אם רוצים לעשות את זה תמיד 750 למשאל עם, בעצם הסעיף שצריך לתקן הוא סעיף 11, לא סעיף 70.

ארבל אסטרחן: זה הסעיף הקבוע.

ארבל אסטרחן: הסעיף הקבוע יגיד שאזור קלפי לא יכלול מ-750 – מה שהיום הוא 800 – עם אפשרות להעלות ל-900.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, שם צריך לשחק עם המספרים, לא?

איל זנדברג: מדובר בתכנון מראש ולא בהפתעה של הרגע האחרון.

אורלי עדס: תשאירו לנו את זה רק בפיצול, לא בסעיף הבסיסי.

אילת פישמן: ב-90 יום גם לא יהיה לנו זמן לשנות את מפת הקלפיות.

יריב לוין: אין בעיה, אני לא רואה בזה שום בעיה.

ארבל אסטרחן: רק ב-70(ב), במקום 900 יהיה 750.

אהוד שילת: בינתיים אנחנו מקבלים את הדין.

אהוד שילת: השאלה היא מה יהיה עם הסיפור של הגדלת שעות ההצבעה עד 24:00 בלילה ובעניין שבתון בבתי הספר.

אהוד שילת: כי אם גם בבתי הספר לא יהיה שבתון אין לנו מקומות קלפי, אז באמת נצטרך לחזור לסוגיה הזאת.

יריב לוין: את זה הבנו.

דוד רותם: אם לא יהיו לכם מקומות קלפי, אנחנו נדאג לזה.

יריב לוין: אנחנו נייצר את הפתרון שם.

אהוד שילת: עוזר לי שאתה תדאג?

אהוד שילת: אני דואג.

ארבל אסטרחן: זה היה 70(ב) שתוקן בו במקום 900, 750.

ארבל אסטרחן: תיקון נוסף הוא רק התאמה בסעיף ב4: אם נפתח קלפי נוספת הרכב חברי ועדת הקלפי יהיה כמו שדובר בסעיף 21 שיהיו שם לא פחות משלוש סיעות, כשמתייחסים לסיעות ולסיעות הנפרדות כפי שדיברנו – לפחות סיעה אחת שתמכה, לפחות סיעה אחת שהתנגדה.

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא: סעיף 71א רבה שמדבר על קביעת שירותים ציבוריים, יימחק מכיוון שזה לא יום שבתון.

ארבל אסטרחן: סעיף 72 עוסק בשעות ההצבעה, ובמקום מה שכתוב היום – 7:00 עד 22:00, ואם זה ביישובים קטנים – 8:00 עד 20:00, יהיה כתוב: 14:00 בצהריים עד חצות.

ארבל אסטרחן: פה חשבנו להוסיף את מה שדובר עליו בישיבה הקודמת- -

יריב לוין: שזה כפוף לבדיקה שאני אעשה מול משרד החינוך.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל הנוסח שמוצע כעת הוא "חדרים במוסדות חינוך שבהם מוצבות קלפיות, לרבות חדרים שבהם הודיעה ועדת הבחירות המרכזית כי יוצבו בהם קלפיות המתאימות לאנשים המוגבלים בניידות, יועמדו לרשות ועדת הבחירות המרכזית לפחות שעתיים לפני שעת פתיחת הקלפיות".

ארבל אסטרחן: זה בעקבות הישיבה הקודמת.

איל זנדברג: כך או כך הניסוח הזה לא ברור, כי זה מלמד שלעניין קלפיות מיוחדות יש לוועדה סמכות להורות, ומשתמע מתחילת המשפט שאולי אין לה סמכות להורות.

דוד רותם: לא, מה פתאום.

איל זנדברג: "חדרים במוסדות חינוך שבהם מוצבות קלפיות, לרבות חדרים שבהם הודיעה ועדת הבחירות המרכזית כי יוצבו בהם קלפיות המתאימות".

איל זנדברג: היה פה דיון בשאלה למי יש סמכות, ויושב ראש הוועדה ביקש שלא תהיה סמכות לוועדת הבחירות להורות על כך.

איל זנדברג: מהנוסח פה לא ברור מה הוחלט.

יריב לוין: הבנתי מה אתה אומר.

דוד רותם: החדרים יועמדו שעתיים לפני תחילת שעת הבחירות- -

איל זנדברג: ומי יחליט אם תהיה קלפי בחדר מסוים?

יריב לוין: הבנתי מה שאתה אומר.

דוד רותם: - - - מנהל בית הספר, חוץ מחדרים לאנשים המוגבלים בניידות כי הם צריכים - - -

יריב לוין: אני מקבל.

יריב לוין: ההערה במקומה.

יריב לוין: הניסוח צריך להיות זהה.

אורלי עדס: בישיבה הקודמת ביקשנו שאנחנו נוכל לקבוע באיזה חדרים.

יריב לוין: צריך להיות: חדרים במוסדות חינוך שבהם הודיעה ועדת הבחירות המרכזית כי יוצבו בהם קלפיות, לרבות קלפיות המתאימות לאנשים המוגבלים בניידות, וכן הלאה.

יריב לוין: זה צריך להיות הסדר הנכון.

איל זנדברג: אבל זה משנה את המהות שיש כאן כנראה מחלוקת- -

דוד רותם: אבל אז אתה יוצר מצב שוועדת הבחירות מחליטה- -

יריב לוין: בסדר, אמרתי שזאת בדיקה מול משרד החינוך.

יריב לוין: אני צריך לבדוק את כל השאלה הזאת.

יריב לוין: בהנחה שנסכם איתם שזה יהיה המצב זה צריך להיות הניסוח.

יריב לוין: אני מסכים.

ארבל אסטרחן: ההנחה תהיה שהוועדה מודיעה באלו חדרים יהיו קלפיות.

יריב לוין: בזה אני מסכים.

יריב לוין: השאלה היא כפוף לעמדה שאנחנו נקבל מהם ונוכל לסגור איתם.

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא סעיף 76 שעניינו פתקי ההצבעה.

ארבל אסטרחן: היום קובע סעיף קטן (א) שהפתקים יהיו מודפסים על פי דוגמה שאישרה הוועדה המרכזית, ועליהם אות או כינוי של הרשימה, ותו-לא.

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע שהפתקים יהיו משני סוגים ויהיו מודפסים על-פי דוגמה שאישרה הוועדה המרכזית בעברית או בעברית ובערבית.

דוד רותם: מה זה, משני סוגים?

דוד רותם: מסוג אחד.

ארבל אסטרחן: אבל תראה בהמשך: "על סוג אחד יודפסו המילים "בעד", ועל סוג אחר יודפסו המילים "נגד".

דוד רותם: זה לא סוג.

דוד רותם: זה לא נכון.

אורלי עדס: זה צבע, ואנחנו נגיד לכם שהוא יהיה צהוב.

אורלי עדס: יש לנו כבר נייר.

אורלי עדס: לבחירות לראשות הממשלה.

דוד רותם: אנחנו חוזרים להצביע בשתי פתקאות גם לראש הממשלה.

דוד רותם: בואי נאמר ככה, קרוב לוודאי שנבחר ראש ממשלה לפני משאל עם.

ארבל אסטרחן: סעיף (ב) מציע שהוועדה המרכזית תקבע את צבעם של הפתקים, ורשאית היא לקבוע כי סוגי הפתקים השונים יהיו בצבעים שונים.

ארבל אסטרחן: ";

אסתר אפרת סמילג: למה צריך בכלל צבעים?

אורלי עדס: שיהיה לאנשים קל יותר להבחין בין הפתקים.

אסתר אפרת סמילג: אני לא מבינה למה צריך צבעים.

אורלי עדס: למה לא?

אורלי עדס: אם אפשר להקל על הבוחר שהוא יודע משהו- - -

יריב לוין: אני לא מבין את הבעיה.

יריב לוין: ברשותך, זה עניין טכני שלהם.

יריב לוין: הם אומרים שלהם נוח להיערך עם שני פתקים בשני צבעים.

יריב לוין: זה יקל את הספירה ויהיה יותר ברור.

יריב לוין: מה זה מפריע?

אסתר אפרת סמילג: שזה יהיה ניטרלי.

דוד רותם: זה לא עניין של ניטרליות- -

אסתר אפרת סמילג: יש צבע יותר חיובי- -

דוד רותם: הדבר הוא נורא פשוט: יש אנשים שלא יודעים לקרוא ולא לכתוב.

אסתר אפרת סמילג: אז איך הם מצביעים בבחירות לכנסת?

דוד רותם: הם באים עם מישהו שמלווה אותם.

אסתר אפרת סמילג: אני מדברת בכל הרצינות: יש צבעים שיש להם קונוטציה כזאת או אחרת.

אסתר אפרת סמילג: אם רוצים שהמשאל יהיה ניטרלי אז כמו שהבחירות לכנסת וכל הפתקים הם באותו צבע והאותיות הן באותו גודל, ככה צריך להיות כאן.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שיש בזה משהו.

איל זנדברג: הוועדה המרכזית - - - פוליטי שכוללת את כל החתולים ששומרים על השמנת.

דוד רותם: יש לי בשבילך הפתעה.

איל זנדברג: לעניין הצבעים של הפתקים.

דוד רותם: חוץ מחתולים אין שם כלום, אין שמנת.

ארבל אסטרחן: פה כתוב שהוועדה רשאית לקבוע שזה יהיה בצבעים.

יריב לוין: היא רשאית, היא לא חייבת.

אסתר אפרת סמילג: זה דבר מגוחך שבחוק של הכנסת מתחילים לכתוב צבעים.

אילת פישמן: סליחה, גם ברשויות המקומיות זה קבוע בחוק.

אורלי עדס: זה כתוב גם בחוק הרשויות, וזה היה כתוב גם בחוק הבחירה לראש ממשלה.

אורלי עדס: מסתבר שאנשים חשבו שזה לא מגוחך.

דוד רותם: לא, היא צודקת.

דוד רותם: אני יודע מה אתם תעשו: ה"לא" אצלכם יהיה בשחור, וה"כן" יהיה בלבן.

דוד רותם: למה?

דוד רותם: ככה.

אורלי עדס: אתה היית, ואתה יודע בדיוק שיש מי שדואג שזה לא יזוהה עם אף אחד, ושאין עם זה בעיה.

יריב לוין: אני לא רואה שום קושי בעניין הזה.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) זה איזושהי התאמה.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שבמקום פתק מודפס יכול להיות פתק ריק שעליו מסומנים בכתב יד אות הרשימה או האות עם הכינוי.

ארבל אסטרחן: עכשיו מוצע שאפשר יהיה גם פתק ריק שעליו כתובות בכתב יד המילים "בעד" או "נגד".

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ד) שמוצע למחוק מדבר על פתק שיש עליו אות וכינוי שונים.

ארבל אסטרחן: סעיף 77 מדבר על אספקת פתקי הצבעה.

ארבל אסטרחן: היום הוא אומר שהוועדה תדפיס פתקי הצבעה של כל הרשימות, ומוצע לקבוע שהיא תדפיס פתקי הצבעה בהתאם לסעיף 76 שדיברנו עליו עכשיו.

ארבל אסטרחן: סעיף 77(ב) אומר היום שכמות פתקי ההצבעה של כל רשימה תהיה כמספר הבוחרים הרשומים בפנקס בתוספת 30%.

ארבל אסטרחן: אז במקום "של כל רשימה", מדובר על "כל סוג" – כמו שאמרנו, בעד ונגד.

דוד רותם: למה אתם עושים בתוספת של 30%?

איל זנדברג: זה מה שהיום.

דוד רותם: אני רגיל לכך שכשפותחים את הקלפי חסרות פתקאות מסוג מסוים.

אורלי עדס: ואז אתה מתקשר, ואנחנו דואגים ובודקים, ולא חסר שום דבר.

דוד רותם: זה נכון, אבל בינתיים הקלפי פתוחה, ואני מפסיד את הקולות.

דוד רותם: למה צריך עוד 30%?

אהוד שילת: לרזרבות.

אהוד שילת: את הרזרבות לא מחזיקים במקום אחד, אלא מחזיקים אותם בוועדות האזוריות, אז אתה צריך כמות גדולה יותר.

יריב לוין: אני אגיד לך בשביל מה זה באמת: המנצחים מעיפים את זה באוויר בכנס הסיום.

אורלי עדס: יש מקומות שלפעמים באופן פרטי אוספים את הפתקים.

אהוד שילת: מפלגות מדפיסות על חשבונן פתקים - - -

יריב לוין: לא ייאמן מה הכמות שצריך ביום בחירות.

איל זנדברג: זה דבר שאפשר היה לאסור אותו.

איל זנדברג: זה שהמפלגות מדפיסות פתקים, ואפשר להצביע בקלפי עם פתק שהבאת מהבית?

איל זנדברג: אני לא מבין למה זה צריך להיות ככה.

יריב לוין: יש בזה היגיון, בעיקר בבחירות לרשויות המקומיות שאנשים לא יודעים מה שם הרשימה ולא כלום.

דוד רותם: ועדת הבחירות גם מוכרת את הפתקאות האלה.

איל זנדברג: למה?

יריב לוין: אנשים לא יודעים מה שם הרשימה.

יריב לוין: הם יודעים שהם רוצים להצביע לרשימה של ראש העיר, הם רק לא יודעים איך קוראים לה, מי המועמדים ולא זוכרים.

דוד רותם: איל, זה מה שמפחיד אותך?

דוד רותם: ככה מזייפים בחירות בארץ?

ארבל אסטרחן: סעיף 78 שכותרתו "קולות פסולים": היום הוא אומר שקול פסול יהיה פתק הצבעה ריק שסומן בו דבר מלבד אות או כינוי של רשימה".

ארבל אסטרחן: מוצע: "קול פסול יהיה פתק הצבעה ריק שסומן בו דבר מלבד המילים "בעד" או "נגד".

ארבל אסטרחן: סעיף 79(ה) – סעיף 79 מדבר על ספירת הקולות.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ה) אומר היום: "יושב ראש ועדה אזורית ויושב ראש ועדה מרכזית רשאי לתקן בפרוטוקול כל מיני פרטים, ביניהם טעות או השמטה בהעתקת מספר הקולות הכשרים לרשימת מועמדים מגיליון ספירת הקולות לפרוטוקול".

ארבל אסטרחן: מוצע במקום "לרשימת המועמדים" לכתוב "טעות או השמטה בהעתקת מספר הקולות הכשרים "בעד" ובמספר הקולות הכשרים "נגד".

ארבל אסטרחן: הם גם יכולים לתקן רישום קולות כשרים לרשימת מועמדים שנרשמו בטעות לרשימה אחרת.

ארבל אסטרחן: אז פה – רישום קולות "בעד" ונרשמו בטעות "נגד", ומחיקתם, ולהפך.

ארבל אסטרחן: התיקון הבא הוא מחיקה של סעיפים שאינם רלוונטיים.

ארבל אסטרחן: הסעיפים בפרק ח' שעניינו חלוקת המנדטים ותוצאות הבחירות – מוצע למחוק את סעיפים: 81 שכותרתו "חלוקת המנדטים", את סעיף 82 שכותרתו "חלוקת מנדטים במקרה של רשימות קשורות" ואת סעיף 83 – "קביעת חברי הכנסת".

ארבל אסטרחן: תיקון 84 באותו פרק שמדבר על פרסום התוצאות.

ארבל אסטרחן: לפי סעיף 84 היום, משנסתיימה ספירת הקולות יפרסמו את תוצאות הבחירות, ומוצע לקבוע כי יפרסמו את תוצאות משאל העם, וההודעה תפרט מספר פרטים; מוצע למחוק את מה שקבוע היום: מספר הקולות הפסולים בכל רשימה, מספר המנדטים, שמות הנבחרים וכדומה.

ארבל אסטרחן: ההודעה תכלול את אלה: אישורו או אי אישורו של ההסכם במשאל עם, מספר הקולות הכשרים בעד ומספר הקולות הכשרים נגד, ומספר הקולות שנמצאו פסולים.

ארבל אסטרחן: בסעיף 84(ב) נאמר היום שההודעה, לפי הסעיף, תהיה ראיה חותכת לחלוקת המנדטים, ומוצע שהיא תהיה "ראיה לתוצאות משאל עם"; וכן למחוק את סעיף קטן (ג) שאומר שהוועדה המרכזית תמציא לכל מי שנבחר תעודה חתומה שהוא נבחר לחבר כנסת – זה סעיף לא רלוונטי לעניין משאל עם.

ארבל אסטרחן: סעיף 86 – עניינו ערעורים על בחירות.

ארבל אסטרחן: היום הוא קובע שכל חבר של ועדת הבחירות המרכזית ושל ועדת בחירות אזורית בכל סיעה, כל חבר כנסת וכל רשימה שהשתתפה בבחירות יכולים לערער על תוצאות הבחירות.

ארבל אסטרחן: פה מוצע שמי שיוכל לערער יישאר חבר ועדת הבחירות המרכזית וחבר ועדת בחירות אזורית; כל סיעה, לרבות סיעה נפרדת שדיברנו עליה, גם אם זה חלק מסיעה, כפי שדובר בסעיף 21.

ארבל אסטרחן: נמחקת האפשרות של רשימה ומועמד כי זה לא רלוונטי.

ארבל אסטרחן: לעניין הטענות של הערעור – היום כתוב ש"הבחירות בכללן או בקלפי מסוימת לא התנהלו כחוק או שחלוקת הקולות בין הרשימות לא הייתה נכונה" – מוצע למחוק את המילים "בין רשימות המועמדים".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת שבכלל חלוקת הקולות לא הייתה נכונה.

ארבל אסטרחן: זאת עילה אחת לערעור.

ארבל אסטרחן: אחר כך יש עילה שהמנדטים לא חולקו כחוק בפסקה (2), ומוצע למחוק את זה.

ארבל אסטרחן: העילה השלישית היא לגבי "קולות שניתנו בעד רשימת מועמדים מסוימת או הושגו שלא כחוק", ומוצע לתקן את זה: "קולות שניתנו בעד או ניתנו נגד, הושגו שלא כחוק".

ארבל אסטרחן: זה שוב התאמות לעניין משאל עם.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ב) בסעיף 86 מדבר על מועדי הערעור.

ארבל אסטרחן: היום כתוב: "הערעור יוגש לבית משפט לעניינים מנהליים בירושלים תוך 14 יום מיום פרסום תוצאות הבחירות, ובית המשפט רשאי להאריך את המועד, ובית המשפט ידון בשלושה".

ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף פה: "ויחליט בו בתוך 45 ימים מיום הגשתו".

ארבל אסטרחן: זה במסגרת קציבת מועדים שדובר עליהם בכנסת הקודמת, בין היתר, בעקבות הערות של משרד החוץ לנסות כך שהליך הערעור לא יימשך- -

יריב לוין: את סבורה שצריך לקצר את הליך הערעור?

יריב לוין: נראה לי ש-45 יום זה הרבה.

ארבל אסטרחן: אני אזכיר שהיום זה לא מוגבל.

אסתר אפרת סמילג: אני לא יודעת.

עמי ברקוביץ': נבקש לקבל את העמדה המעודכנת של הנהלת בתי המשפט לגבי הערכתם את המועד הספציפי הזה, אם הוא בסדר או לא.

יריב לוין: אתם תפנו?

עמי ברקוביץ': אנחנו נפנה.

דוד רותם: איך הנהלת בתי המשפט יכולה לתת לך תשובה?

עמי ברקוביץ': היא תפנה לשופטים ולנשיאת בית המשפט העליון.

דוד רותם: נשיאת בית המשפט העליון לא תשב שם.

דוד רותם: זה תלוי מי השופט שיושב בדין.

עמי ברקוביץ': אנחנו צריכים עמדה של המערכת שאתה מטיל עליה את הדבר הזה כדי לדעת לפחות, לפי ניסיון העבר, בהליכים מן הסוג הזה וכדומה.

עמי ברקוביץ': גם לוועדת הבחירות יש ידע בנושא, אני לא יודע.

איל זנדברג: מדובר לפעמים בבירור עובדתי, לא רק בהתפלפלות משפטית.

יריב לוין: זה ברור.

איל זנדברג: - - - ואז 45 יום יכולים להספיק.

אסתר אפרת סמילג: אני רציתי להגיד אותו דבר מהצד השני: מכיוון שלא נראה שיש כאן שאלות קונסטיטוציוניות, אלא מישהו הצביע כך או אחרת- -

איל זנדברג: יפה מאוד, זה בדיוק התיאור העובדתי.

אילת פישמן: - - - פסק הדין יינתן תוך 30 יום.

יריב לוין: אני לא מתנגד לשמוע את עמדת הנהלת בתי המשפט אף על פי שהמקרה הזה הוא מקרה קלאסי שבו המערכת צריכה להתאים את עצמה למועדים שאנחנו קובעים ולא הפוך.

יריב לוין: אני מציע להעמיד את זה על 30 יום, לא על 45.

יריב לוין: זה נראה לי הרבה מדי.

איל זנדברג: אולי יש אפשרות להאריך את זה בחריג עם משהו בנסיבות או במצבים שחקירה משטרתית - - - שלא יהיה סד זמנים.

יריב לוין: מאה אחוז.

עמי ברקוביץ': יש סעיף כזה שאי אפשר לאשר- - -

יריב לוין: אלא אם מצא בית המשפט מטעמים מיוחדים.

ארבל אסטרחן: נכתוב 30, ואז נוכל להאריך עד 45?

יריב לוין: לא, אי אפשר להשאיר סוגיה כזאת באוויר.

עמי ברקוביץ': אני בכל זאת מבקש לקבל את עמדת בתי המשפט.

יריב לוין: אני לא מתנגד לקבל עמדה, אבל בואו נצא שזאת נקודת ההנחה, אלא אם כן מישהו יאיר את עינינו במשהו.

ארבל אסטרחן: אז נכתוב 30, ומטעמים מיוחדים בית המשפט יוכל להאריך ל-45 יום.

אסתר אפרת סמילג: אפשר לקבל דוגמאות כמה זמן זה היה בעבר, ודוגמאות של סוג השאלות כדי שנדע איך הדברים עובדים.

דוד רותם: כל נושא צווי המניעה שנותן יושב ראש ועדת הבחירות במהלך הקמפיין, קיימים גם פה?

אילת פישמן: לכאורה, כן, זה בחוק התעמולה.

דוד רותם: אולי גם שם צריך לתקן שהוא ייתן את ההחלטה שלו תוך זמן סביר.

אילת פישמן: במהלך הבחירות עצמן.

אילת פישמן: זה ברור שהוא מוגבל בזמן.

איל זנדברג: ערעורי בחירות תוך 60 יום זה מספיק?

איל זנדברג: יש בירורים ממש עובדתיים, חקירה משטרתית וגובים ראיות- -

אילת פישמן: ברשויות המקומיות יש אפשרות להאריך לשנה בזמן של חקירה משטרתית על שוחד ודברים כאלה.

איל זנדברג: אז צריך להתייחס בהקשר הזה.

איל זנדברג: כשאמרת 30 יום התקבל הרושם שזה הסטנדרט שאפשר להתכוונן אליו.

אילת פישמן: אני אומר בעדינות שגם כשכתוב בחוק הרשויות המקומיות 30 יום זה לא תמיד קורה בחיי המציאות.

אילת פישמן: בית המשפט מחליט כמה הוא חושב- -

דוד רותם: לא מצביע היום, נכון?

יריב לוין: לא אצביע היום.

יריב לוין: לבקשתו של חבר הכנסת רותם, לא אקיים היום הצבעות.

איל זנדברג: 30 יום נשמע כסטנדרט קצר שמתכווננים אליו, אבל ההוראות לפי חוק הבחירות ברשויות המקומיות מדבר על אפשרות להאריך עד כדי שנה כי יש לפעמים חקירות משטרתיות - -

יריב לוין: אתה צודק, אבל מוכרחים לייצר איזון סביר.

יריב לוין: ופה אין מה לעשות, יצטרכו להפנות את כל המשאבים ולבדוק את כל מה שצריך לבדוק.

יריב לוין: צריך גם לקחת בחשבון שזה צריך להיות משהו עד כדי כך אקוטי, שהוא יכול לשנות את התוצאות.

איל זנדברג: זה תנאי לערעור.

יריב לוין: ברור.

יריב לוין: אם נגיע למצב שהתוצאות היו כל כך צמודות, ויש סיטואציה כזאת, ראוי לעם ישראל שהעניין הזה ייגמר ויחקרו אותו באופן מידי.

יריב לוין: אני לא חושב שאתה יכול להעמיד את העניין עכשיו בצורה כזאת שיחכו במשך שנה שלמה ויראו מה קורה.

יריב לוין: לא נראה לי סביר.

איל זנדברג: השאלה היא איפה זה עובר באמצע.

יריב לוין: אם נגיע לסיטואציה כזאת יכול להיות שיעבירו תיקון לחוק בהוראת שעה או משהו כזה.

יריב לוין: הכלל צריך להיות שהכרעה שיפוטית צריכה להיות מהירה.

ארבל אסטרחן: אז זה כבר יהיה - - - ואנשים יחשבו לפי התוצאה.

יריב לוין: את רוצה 30 יום ואפשרות להאריך מטעמים מיוחדים ב-30 יום נוספים במקום ב-15 יום נוספים?

יריב לוין: אפשר.

יריב לוין: לא נראה לי שמעבר לזה.

יריב לוין: לקיים שנה שלמה חקירות על זה?

יריב לוין: לא ילך.

יריב לוין: צריכים לגמור עם זה מהר.

יריב לוין: אין ברירה.

יריב לוין: לא רק בעניין הזה, אבל בטח בעניין הזה.

עמי ברקוביץ': אבל מבחינת לוח הזמנים של ועדת הבחירות גם כאן לא קיצרת ל-45 יום אף על פי שהיו הצעות כאלה בעבר כי אמרנו שצריך לשמור על איזונים במסגרת התהליך.

יריב לוין: זה נכון, אבל זה בדיוק המקרה שבו צריך לעשות התאמה.

יריב לוין: כי אתה לא יכול להעמיד את מדינת ישראל במשך שנה שלמה תחת ענן של חקירות בלי שאף אחד יודע אם יש הסכם או אין הסכם, כן עושים-לא עושים – זה לא דבר סביר.

יריב לוין: אני אומר את זה דווקא כמי שלא מתנגד שיימצאו סיבות לא לממש הסכם כזה אם יהיה.

יריב לוין: אבל זה לא דבר סביר, אי אפשר להשאיר את המדינה במין סיטואציה כזאת.

ארבל אסטרחן: אני תוהה אם פגרת בית משפט נספרת כשאומרים שבית המשפט יחליט תוך 30 יום מיום הגשת הערעור.

יריב לוין: התשובה היא כן, מה לעשות?

יריב לוין: זה מצב חירום קלסי.

ארבל אסטרחן: אולי צריך להגיד את זה.

יריב לוין: זה מצב חירום קלסי.

יריב לוין: זה לא משהו שסובל דיחוי, פה צריכה להיות התגייסות.

יריב לוין: אני בהחלט מוכן שיהיה מטעמים מיוחדים עוד 30 יום.

ארבל אסטרחן: עוד 30 יום, ולוודא שהפגרה נספרת בתקופה הזאת?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני מניח שגם בית המשפט יהיה מאוד זהיר בשימוש בסעיף כזה.

ארבל אסטרחן: אנחנו בסעיף 86(ג) שקובע היום מי המשיבים באותו ערעור בחירות.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שהמשיבים הם יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, שר הפנים ובא כוחה של סיעה וחבר כנסת שהערעור נוגע להם.

יריב לוין: אז זה לא רלוונטי.

ארבל אסטרחן: מוצע שזה יהיה יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית ושר הפנים.

יריב לוין: בסדר.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ד) אומר מה רשאי לעשות בית המשפט.

ארבל אסטרחן: הפסקה הראשונה שאותה לא מבטלים: "לבטל את הבחירות בכללן או בקלפי מסוימת ולצוות על עריכתן שנית במועד שיקבע"

איל זנדברג: צריך לתקן.

איל זנדברג: זה לא "לבטל את הבחירות".

יריב לוין: זה משאל עם.

ארבל אסטרחן: זה שינוי מחויב.

ארבל אסטרחן: לא תמיד כשיש "בחירות" צריך.

ארבל אסטרחן: נראה אם צריך.

ארבל אסטרחן: פסקה (2) שמוצע למחוק אותה קובעת: "בית משפט רשאי להכריז שפלוני לא נבחר לחבר כנסת וכי אדם אחר נבחר", אז זה לא רלוונטי.

ארבל אסטרחן: הפסקה השלישית שאותה מוצע לתקן קובעת היום: "בית משפט רשאי לקבוע מחדש את חלוקת הקולות בין רשימות המועמדים", אז במקום זה יהיה: "לקבוע מחדש את חלוקת הקולות בין המצביעים בעד לבין המצביעים נגד".

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ה) מדבר על ערעור, על בית משפט לעניינים מנהליים.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שאפשר לערער לעליון בשאלה משפטית אם ניתנה רשות מאת נשיא העליון, ושהערעור יוגש תוך 30 ימים מיום מתן פסק הדין.

ארבל אסטרחן: מוצע: תוך 7 ימים מיום מתן פסק הדין ולהוסיף, כמו שהוספנו הגבלה לבית המשפט המנהלי, שבית המשפט העליון יחליט בערעור תוך 14 ימים.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ו) שאותו מוצע לתקן אומר היום: "החליט בית משפט לעניינים מנהליים על ביטול הבחירות בכללן, רשאי כל אחד מהמנויים בסעיף קטן (א)" - אלה שהזכרנו כיכולים לערער – "לערער על פסק הדין לפני בית משפט העליון בזכות ובכל עניין גם אם לא היה צד להליך בבית המשפט לעניינים מנהליים, ובית המשפט העליון ידון בערעור בחמישה שופטים או במספר בלתי זוגי גדול יותר, כפי שיורה נשיא בית המשפט העליון.

ארבל אסטרחן: פה מוצע להוסיף: "בית המשפט העליון יחליט בערעור בתוך 21 ימים".

ארבל אסטרחן: זה באשר לקיצור מועדים.

ארבל אסטרחן: מוצע למחוק את סעיף קטן (ח) בסעיף 86 שאומר: "הערעור לא יעכב את עבודת הכנסת ותוצאות הערעור לא יגרעו מחוקיות ההחלטות שנתקבלו על ידיה".

יריב לוין: זה לא רלוונטי.

ארבל אסטרחן: במקום זה מוצע לקבוע: "אם הוגש ערעור על תוצאות משאל העם לא תאשרר הממשלה הסכם ולא תחתום הסכם כאמור בסעיף 1א לחוק סדרי השלטון והמשפט" – החוק העיקרי שלנו – "כל עוד לא ניתן פסק דין סופי בעניין, אלא אם כן החליט בית המשפט הדן בערעור אחרת; בית המשפט האמור בסעיף קטן (ב)" – בית המשפט לעניינים מנהליים – "רשאי לקבוע בנסיבות מיוחדות ומטעמים שיירשמו, ואם שוכנע שהדבר מוצדק, כי הוראות סעיף זה יחולו עוד בטרם הוגש ערעור, ובלבד שתוקפה של קביעה כאמור יפקע אם לא הוגש ערעור במועד שנקבע לפי סעיף זה".

אסתר אפרת סמילג: העיקרון כאן הוא ברור, אבל השאלה היא אם צריך להגיד את זה שוב בצורה מפורשת דווקא כאן.

אסתר אפרת סמילג: זה יכול להיות תלוי בהגדרה בהתחלה.

אסתר אפרת סמילג: הרעיון המרכזי שכולם רוצים להגיד כאן הוא שאי אפשר יהיה לחתום או לאשרר הסכם, אלא אם כן אושר בכנסת ובמשאל עם.

אסתר אפרת סמילג: אבל אם צריך להגיד את זה דווקא כאן, מבחינת הסגנון – אני לא בטוחה.

אסתר אפרת סמילג: אני הייתי מעדיפה להגיד את זה פעם אחת ולא לחזור על זה גם לצורך ההליך המשפטי.

אסתר אפרת סמילג: זה יותר עניין של סגנון, אבל זה יותר טוב.

עמי ברקוביץ': הבעיה היא שכאן הוא אושר במשאל עם.

עמי ברקוביץ': זה נתון להידיינות משפטית.

יריב לוין: אני לא רואה בזה בעיה.

יריב לוין: זה בסך הכול מבהיר את אותו עיקרון.

איל זנדברג: ודאות היא דבר טוב בעניינים האלה.

אסתר אפרת סמילג: לא כדאי להתחיל, כי אז אנחנו מתחילים להסתבך עם הנוסחים.

אסתר אפרת סמילג: לי יש בעיה גם עם הנוסח בהתחלה כי בעניין אישור ואשרור – אין במדינת ישראל חוק אמנות היום; רוב הציבור, ואולי גם חלק מחברי הכנסת, לא יודעים מה זה אישור ומה זה אשרור.

יריב לוין: זאת בדיוק הסוגיה שבה אנחנו זקוקים לעזרה שלכם כדי לגבש אותה בצורה נכונה.

אסתר אפרת סמילג: לכן אני לא בטוחה שכדאי להשתמש במונחים, אלא אם כן נתחיל להוסיף הגדרות.

יריב לוין: כל המונחים האלה כפופים להסדר שיגובש בעצתכם הטובה לגבי ההתחלה.

יריב לוין: הוא יצטרך להיכנס כאן בין על דרך הפניה ובין על דרך אחרת.

יריב לוין: את הצד הטכני נפתור אחר-כך.

אסתר אפרת סמילג: אני מעדיפה שזה יהיה בצורה של הפניות.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: את הצד הטכני הזה נפתור.

אסתר אפרת סמילג: העיקרון ברור, אבל לא כדאי להתחיל לנסח פעם ועוד פעם.

יריב לוין: את הצד הטכני אנחנו נפתור, מה שחשוב הוא שתהיה לנו הנוסחה פעם אחת, ואז נעשה שם את ההתאמות.

עמי ברקוביץ': בשעתו הסעיף של העיכוב הוסף מפני שבאין סעיף כזה מבחינת הדין הפורמלי אין שום- - -

יריב לוין: זה ברור.

יריב לוין: סעיף עיכוב הביצוע חייב להיות.

יריב לוין: אין שאלה בכלל.

יריב לוין: ההערה נכונה במובן הזה שאנחנו צריכים לראות בדיוק מהי ההגדרה כדי ששם לא נכתוב הגדרה אחת וכאן אחרת, ולייצר פורמולה שאחר כך נוכל לייבא אותה הנה בצורה פשוטה.

איל זנדברג: כרגע זה מסונכרן, רק ככל שישתנה שם - -

יריב לוין: זה ישתנה, כי כולנו מבינים שפה יש עבודת עיבוד שצריך לעשות בעניין הזה.

איל זנדברג: יש שחושבים שהנוסח הזה הוא בסדר.

יריב לוין: אני נוטה לומר שהעמדה המקצועית הזאת שזה לא מכסה בדיוק את כל הפינות, כנראה, יש לה על מה לסמוך.

יריב לוין: אתם ללבן את הנקודה הזאת.

יריב לוין: זאת בעיקר סוגיה מקצועית שלכם.

איל זנדברג: השקענו בזה שעות ישיבה רבות.

יריב לוין: אתם צריכים לבוא עם פורמולה שסוגרת את מה שאנחנו רוצים לסגור כאן.

ארבל אסטרחן: המינוחים האלה טובים, אבל הסעיף הזה שאומר שהממשלה לא תחתום כל עוד- -

יריב לוין: הוא צריך להיות, זה ברור, אין שאלה בכלל.

ארבל אסטרחן: התיקון הבא הוא לסעיף 87 – מוצע למחוק אותו.

ארבל אסטרחן: הסעיף הזה אומר שמועמד יכול להתפטר בכל עת, ולכן הוא לא רלוונטי.

ארבל אסטרחן: גם סעיף 88 שמדבר על כך שהנבחרים נהנים מחסינות פרלמנטרית מיום הבחירות – יימחק.

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא סעיף 92(ב): זה סעיף שמדבר על תעמולה בין חיילים – היום קובע סעיף קטן (ב): "בא כוח רשימת מועמדים רשאי להגיש לוועדה המרכזית את שם הרשימה, כתובתה ומספר הטלפון שלה, ואלה יפורסמו במחנות צה"ל".

ארבל אסטרחן: מוצע: "ההסכם שיובא לאישור במשאל העם יוצג במחנות צה"ל".

ארבל אסטרחן: זה שוב בהמשך לסעיף שדובר בו קודם על פרסום ההסכם והעמדתו לעיון הציבור.

אורלי עדס: האם אתם רוצים לשקול לאפשר לציבור לשאול שאלות על ההסכם ולהנחות אותו למי לפנות.

אורלי עדס: יש אפשרות להציג סמוך להסכם רשימה של הסיעות עם העמדות שלהן – בעד ונגד ומספרי טלפון.

אורלי עדס: זאת בעצם הסיבה ששמים את רשימות המועמדים.

ארבל אסטרחן: אבל זה לא רק פה, זה כבר קודם בספריות וברשויות המקומיות.

יריב לוין: אני מציע שלא.

יריב לוין: תהיה מספיק תעמולה ומספיק פרסום, ומי שירצה לשמוע עמדות יוכל לשמוע אותן.

יריב לוין: אני לא מציע להיכנס לכל העניין הזה, מיותר לגמרי.

יריב לוין: ננסה לעשות את החיים המורכבים פשוטים ככל האפשר במקום שאפשר.

ארבל אסטרחן: סעיף 104 – העמדה לעיון.

ארבל אסטרחן: היום הוא אומר: "לאחר שאושרו רשימות המועמדים ישלח יושב ראש הוועדה המרכזית- -

איל זנדברג: זה בתוך הבחירות בכלי שיט.

ארבל אסטרחן: נכון, זה בפרק י' – הבחירות בכלי שיט.

ארבל אסטרחן: כתוב: " יושב ראש ועדת הבחירות המרכזית ישלח הודעה על האות והכינוי", וכולי.

ארבל אסטרחן: במקום זה מוצע: "יושב ראש הוועדה המרכזית ישלח לאחראים את ההסכם שיובא לאישור במשאל העם".

אורלי עדס: הסעיף הזה חל גם על הנציגויות בחו"ל.

ארבל אסטרחן: סעיף 110 מדבר עדיין על אופן ההצבעה בכלי שיט.

ארבל אסטרחן: היום מדובר על כך שהבוחר יכתוב על פתק את אות הרשימה או את האות עם הכינוי, ובמקום זה מוצע: "יכתוב הבוחר על פתק ההצבעה את המילים "בעד" או "נגד"".

ארבל אסטרחן: זאת גם התאמה טכנית לעניין משאל עם.

ארבל אסטרחן: סעיף 116ג רבה מדבר על בחירות בבתי סוהר ובבתי מעצר, והוא מדבר על הרכב ועדות הקלפי, ושוב יש פה התאמה למה שדובר עליו בוועדות הקלפי הרגילות לאסירים: יהיו שם נציגי הסיעות המיוצגות בכנסת, וההרכב יהיה בהתאם לסעיף 21 שדיברנו עליו, לרבות הסיעות הנפרדות.

ארבל אסטרחן: אלה התיקונים לסעיף 116ג(א), (ג).

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא הוא 116ד שמדבר על סדרי ההצבעה בבתי סוהר.

ארבל אסטרחן: מוצע למחוק את סעיף קטן (ו) שלפיו, "בתא ההצבעה תוצג הודעה על רשימות המועמדים בצירוף האות והכינוי" – זה מיותר.

ארבל אסטרחן: סעיף 116ה שמדבר על תעמולת בחירות בבתי סוהר אומר היום שבכל בית סוהר, ובמידת האפשר גם בכל בית מעצר יותקן לוח שעליו שם הרשימה, כתובתה ומספר הטלפון.

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע: "יוצג ברבים ההסכם שיובא לאישור במשאל העם.

ארבל אסטרחן: אסירים ועצירים יהיו רשאים לעיין בהסכם האמור" – שוב התאמות לכל מה שקשור להצגת ההסכם.

ארבל אסטרחן: סעיף 116יד נמצא בפרק של בחירות בבתי חולים ובמוסדות לאנשים המוגבלים בניידות.

ארבל אסטרחן: הוא מדבר על הרכב ועדות הקלפי: "ועדות הקלפי למאושפזים יורכבו מנציגי הסיעות המיוצגות בכנסת"- -

איל זנדברג: גם הסיעות הנפרדות?

ארבל אסטרחן: כתוב: "ההרכב, לרבות היושב ראש ייקבע בהתאם להוראות סעיף 21(א).

ארבל אסטרחן: זאת ההפניה.

איל זנדברג: זה נשמע כאילו זה גובר.

איל זנדברג: קודם כול קובעים ממי הם יורכבו, ואחר כך איך מחלקים ביניהם.

ארבל אסטרחן: נוודא שברור שזה כולל גם את הסיעות הנפרדות, אבל הכוונה היא שהרכב ועדות הקלפי יהיה כמו ההרכבים הרגילים בבתי המאסר.

ארבל אסטרחן: סעיף 116טז מדבר על תעמולת בחירות בבתי חולים ואומר שההסכם יוצג בבתי חולים בדרך שיקבעו יושב ראש הוועדה המרכזית וסגניו בהתייעצות עם שר הבריאות בדומה למה שקיים היום לגבי רשימות המועמדים.

ארבל אסטרחן: סעיף 133- -

אורלי עדס: 118א.

ארבל אסטרחן: לא, כי את העונשין אנחנו עושים אחר כך.

ארבל אסטרחן: יש לזה הוראות נפרדות.

ארבל אסטרחן: סעיף 133 הוא בפרק השונות, והוא מדבר על הוראות בנוגע למרכזי קליטה לעולים.

ארבל אסטרחן: היום כתוב: "האולמות הציבוריים במרכזי קליטה לעולים שבהם נוהגים לכנס אסיפות, יועמדו על-ידי הממונים על מרכזי הקליטה לרשותן של הסיעות שבכנסת היוצאת ושל רשימות המועמדים".

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע: "יועמדו לרשותן של הסיעות בכנסת, לרבות סיעות נפרדות".

ארבל אסטרחן: סעיף קט (ב) אותו סעיף מדבר על כך ש"הממונים על מרכזי קליטה לעולים יקציבו לסיעות שבכנסת היוצאת ולרשימות המועמדים מקום מתאים להדבקה של מצעיהן, העתק או  תקציר מרשימת המועמדים"; מוצע לקבוע: "יאפשרו להציג מודעות על אסיפות כאמור בסעיף קטן (א)", שעליו דיברנו – אסיפות של סיעות, לרבות סיעות נפרדות.

ארבל אסטרחן: סעיף 136 – עניינו זכות לשכר ביום השבתון – מוצע למחוק אותו.

ארבל אסטרחן: סעיף 138 שעניינו מסירת חומר לחברי הוועדה המרכזית אומר: "כל חבר של הוועדה המרכזית וכל משקיף בה רשאי לעיין ברשימה של ועדות הקלפי" – דיברנו על כך שלא יהיו משקיפים בוועדה המרכזית.

ארבל אסטרחן: לכן מוצע למחוק את המילים: "וכל משקיף בה".

ארבל אסטרחן: סעיף 145(א) מדבר על תקנות של שר הפנים.

ארבל אסטרחן: היום נאמר בסעיף: "שר הפנים רשאי בהסכמת הוועדה המרכזית או על פי המלצתה להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לחוק זה"; מוצע להוסיף את המילים: "לרבות לפי השינויים שהוחלו בו בחוק סדרי השלטון והמשפט".

ארבל אסטרחן: כנ"ל ב-145א רבה שעניינו סדרי דין בעניין עתירות וערעורים כתוב: "שר המשפטים רשאי להתקין תקנות סדרי דין בכל הנוגע לעתירות ולערעורים לפי חוק זה"; מוצע להוסיף את המילים: "לרבות לפי השינויים שהוחלו בו בחוק סדרי השלטון והמשפט".

ארבל אסטרחן: עד כאן זה סעיף קטן (ב) שמדבר על ההתאמות הרגילות, לפי חוק הבחירות.

יריב לוין: אולי נעשה הפסקה?

ארבל אסטרחן: אולי רק עוד את סעיף קטן (ג).

יריב לוין: בסדר.

ארבל אסטרחן: זה היה כאמור, סעיף קטן (ב).

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) ממשיך עם ההתאמות, אבל עכשיו מדובר על הוראות העונשין.

ארבל אסטרחן: בדרך כלל בהוראות העונשין לא מפנים לחוק אחר, אלא מחוקקים מחדש.

ארבל אסטרחן: פה עשינו משהו ביניים: לא בדיוק חוקקנו מחדש את הוראות העונשין, אבל מוצע להתייחס אליהן באופן מפורש ולא בתוך הרשימה הרצה של ההתאמות.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) אומר: "מבלי לגרוע מכלליות האמור בסעיפים קטנים (א) ו-(ב)" – שמדברים על ההתאמות הכלליות – "לעניין הוראות העונשין הקבועות בפרק י"א לחוק הבחירות דין משאל עם כדין הבחירות לכנסת בשינויים המחויבים ובשינויים אלה".

ארבל אסטרחן: פה יש פירוט של שלושה שינויים: בסעיף 118א רבה שמדבר על שימוש שלא כדין במידע פנקס נאמר: "העושה שימוש במידע פנקס או המוסר מידע ממידע פנקס כהגדרתו בסעיף 39 שלא לצורכי התמודדות בבחירות או שלא לצורכי קשר עם ציבור הבוחרים", אז במקום המילים: "התמודדות בבחירות או שלא לצורכי קשר עם ציבור הבוחרים", ייכתב: "משאל עם".

ארבל אסטרחן: אז, כמובן, יש הוראת עונשין שאנחנו לא משנים אותה.

ארבל אסטרחן: היום כתוב: "דינו מאסר שנתיים או הפניה לקנס הכתוב היום בחוק העונשין".

ארבל אסטרחן: סעיף 122 לחוק הבחירות שעניינו שחיתות ואיום, יש בו שש פסקאות שמדברות על מי שעושה מעשים של שחיתות ואיום, במקום שכתוב: "בעד רשימת מועמדים מסוימת", ייכתב: "בעד או נגד ההסכם המובא לאישור משאל עם".

ארבל אסטרחן: זאת שוב התאמה טכנית.

ארבל אסטרחן: למשל, כתוב היום:  הנותן או מציע שוחד על מנת להשפיע על בוחר להצביע או להימנע מלהצביע בכלל או בעד רשימת מועמדים מסוימת", ייאמר: "בעד או נגד ההסכם המובא לאישור במשאל עם".

ארבל אסטרחן: כנ"ל לגבי "המקבל או המסכים לקבל שוחד כדי להצביע", וכן "המאיים על בוחר עבודה אם יצביע או יימנע מלהצביע בעד או נגד ההסכם"; "המפטר או מאיים לפטר אדם מעבודה או מאיים למנוע ממנו קבלת עבודה כדי שיצביע או לא יצביע או משום שהצביע או לא הצביע" – במקום "בעד רשימת מועמדים מסוימת" – "בעד או נגד ההסכם".

ארבל אסטרחן: במקום "המשדל אדם להצביע או להימנע מלהצביע בכלל או בעד רשימת מועמדים מסוימת", ייכתב: "המשדל...

ארבל אסטרחן: רשימת מועמדים מסוימת בעד או נגד ההסכם המובא לאישור משאל עם".

ארבל אסטרחן: הסעיף האחרון בסעיף 126 שעניינו עבירות אחרות בקשר לבחירות: יש כאן התאמות שצריכים לעשות.

ארבל אסטרחן: למשל, היום כתוב: "המפריע למהלך הסדיר של אסיפת תעמולה לבחירות מטעם רשימת מועמדים שפורסמה לפי סעיף 65", ולהשאיר את עבירת ההפרעה; אחר כך: "המסיר, המשמיד או המלכלך מודעה בענייני בחירות מטעם ועדת בחירות או מודעה שיש בה תעמולת בחירות", מוצע למחוק את המילים: "מטעם רשימת מועמדים"; וכנ"ל לגבי "המשמיד או המעלים חומר תעמולה לבחירות" – לא צריך את המילים בהמשך: "מטעם רשימת מועמדים".

איל זנדברג: אולי צריך לבדוק עם המחלקה הפלילית.

איל זנדברג: מבחינת היסוד העובדתי של העבירה, כשמדובר באסיפת תעמולה, ובהתאמה גם המודעות בהמשך – מטעם רשימת מועמדים ברור שהגורם המארגן הוא גורם מסוים.

איל זנדברג: כאן התעמולה יכולה להיות של שני אנשים פרטיים שעומדים ברחוב וקוראים קריאות.

איל זנדברג: האם מי שמפריע לנו עובר עבירה פלילית?

איל זנדברג: זה פשוט יכול להרחיב.

עמי ברקוביץ': זה מרחיב, ולמיטב זיכרוני בדקנו את זה אז והגענו למסקנה שיהיה נכון- -

ארבל אסטרחן: זה נכון מאוד.

ארבל אסטרחן: יש פה הרחבה רצינית, והיום לא בהכרח ברור מה זה אסיפת תעמולה לבחירות.

איל זנדברג: זה מרחיב עד מאוד.

יריב לוין: אם אפשר יהיה לקבל עמדה מקצועית שלכם לעניין הזה, ועל-פי זה נשקול את העניין.

יריב לוין: אני מציע שנעצור כאן.

יריב לוין: תודה רבה, הישיבה נעולה.