הוועדה המשותפת לדיון בהצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (משאל עם), כנסת 18, פרוטוקול מספר 3, 2010-01-18 13:00

יריב לוין: אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

יריב לוין: אנחנו ממשיכים בדיון בהצעת חוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל) (תיקון) (עריכת משאל עם), התשס"ח-2008 (כ/238), בהכנה לקריאה שנייה ושלישית.

יריב לוין: בישיבה הקודמת סיימנו לעבור על סעיפים 4-7, עד סוף סעיף 7(ד).

יריב לוין: נמשיך היום מסעיף 8, שהיה 9 בתחילה אבל הפך עכשיו לסעיף 8 בעקבות תיקון שעו"ד ארבל אסטרחן תפרט.

יריב לוין: בבקשה.

ארבל אסטרחן: מה שבישיבה הקודמת סומן כסעיף 8 והוועדה טרם הגיעה אליו, החלטנו מבחינת הנוסח להכניס אותו אל תוך סעיף 9 שיש בו תיקונים עקיפים לחוק הבחירות.

ארבל אסטרחן: נגיע אליו בהמשך.

ארבל אסטרחן: הסעיף הבא שבו נדון הוא מה שסומן בנוסח שבפניכם כסעיף 8, שכותרתו: יום עריכת  משאל עם – יום בחירה.

ארבל אסטרחן: כידוע, יום הבחירות לכנסת הוא יום שבתון, לפי סעיף 10 לחוק-יסוד: הכנסת, שקובע: "יום הבחירות יהיה יום שבתון אך שירותי התחבורה ושאר השירותים הציבוריים יפעלו כסדרם".

ארבל אסטרחן: בנוסח הכחול דובר על כך שיהיה יום שבתון.

ארבל אסטרחן: בנוסח שמוצע כאן, ושהתחיל להתגבש כבר בכנסת הקודמת, מוצע לקבוע כדלהלן: "יום עריכת משאל עם לפי חוק זה הוא יום בחירה", כלומר לא יום שבתון, אך שכל העובדים יוכלו לבחור לצאת לחופשה ביום הזה.

ארבל אסטרחן: מהסעיף הזה נגזרים תיקונים שנראה אותם בהמשך, על שעות ההצבעה, כי יש ניסיון לעשות התאמות שבכל זאת אפשר יהיה להצביע במוסדות חינוך, שזה המקום העיקרי שבו מוצבות קלפיות, למרות שלא מדובר ביום שבתון, אבל לפרטים נגיע בהמשך.

ארבל אסטרחן: אזכיר רק שכעת מוצע שהבחירות ייחלו בשעה 14:00 ויימשכו עד שעה 23:00, אבל את זה נראה בהמשך.

רחל אדטו: אני נגד להפוך את זה ליום שבתון.

ארבל אסטרחן: מוצע שלא יהיה יום שבתון.

יריב לוין: מוצע שזה יהיה יום בחירה למי שרוצה לבחור, אבל לא מעבר לכך.

אורלי עדס: בבחירות לרשויות המקומיות יש אפשרות שהיום הזה לא יהיה יום בחירה אלא יוכר כיום יציאה בתפקיד, בשל החשש שיהיו קשיים בגיוס אנשים שיעשו את השיקולים שלהם לכאן או לכאן.

אורלי עדס: מדובר בהעסקה של עשרות אלפי אנשים ביום.

אורלי עדס: אולי אפשר לשקול אפשרות שזה יהיה כמו ברשויות המקומיות.

אורלי עדס: אמנם שם זה לא קבוע בחוק, אבל רצוי שזה יעוגן כאן.

ארבל אסטרחן: לקבוע מה?

אורלי עדס: שתהיה הודעה של נציבות שירות המדינה שזה יהיה יום בתפקיד.

אורלי עדס: עו"ד איילת פישמן תסביר איך זה עובד ברשויות המקומיות.

ארבל אסטרחן: אבל רוב העובדים הם לא עובדי מדינה.

איילת פישמן: אין לנו בעיה עם הבוחרים.

איילת פישמן: הבעיה עשויה להתעורר עם אנשים שצריך לגייס אותם לתפקיד מזכירי ועדות קלפי וחברי ועדה.

איילת פישמן: כאשר אדם צריך לשלם ביום חופשה עבור הזכות להיות מועסק כמזכיר, במקרים רבים זה לא כדאי לו.

איילת פישמן: לכן בבחירות לרשויות המקומיות, שבהן כידוע אין שבתון, מידי בחירות ניתנת הודעה של נציבות שירות המדינה, שעובדי מדינה יכולים לרשום את זה כיום תפקיד על מנת להיות מועסקים כמזכירים.

איילת פישמן: זה היתר מיוחד לעבודה נוספת.

ארבל אסטרחן: הם מקבלים משכורת על היום הזה ומקבלים גם משכורת מוועדת הבחירות?

ארבל אסטרחן: הם מקבלים שתי משכורות על היום הזה?

איילת פישמן: נכון.

ארבל אסטרחן: ומי שאינם עובדי מדינה?

איילת פישמן: מי שאינם עובדי מדינה, בבחירות לרשויות המקומיות צריכים לשלם ביום חופשה.

איילת פישמן: במקביל יש הודעה גם של מרכז השלטון המקומי.

יריב לוין: בדרך כלל מזכירי הקלפיות הם עובדי מדינה.

רחל אדטו: מאחר ומדובר בסכום של כ-1,500 שקלים שמשולמים למזכיר קלפי, מעטים עובדי המדינה שזה מחיר יום עבודה שלהם, ולכן אם יצטרכו לשקול יום חופש מול יום כזה תמיד התשלום עבור עבודה כמזכיר קלפי עולה על תשלום עבור יום עבודה רגיל של מרבית עובדי המדינה.

איילת פישמן: יש כאן טעות אופטית מכיוון שמדובר על שכר שמשתלם עבור יום הבחירות ובנוסף עבור יום הדרכה שהוא על חשבון זמנם הפרטי, וביום שלפני הבחירות עליהם לבוא לקחת את החומר, ואני מזכירה שמזכיר קלפי צריך להיות בקלפי מ-7 בבוקר ועד 10 בלילה.

רחל אדטו: כדי לפתור את הבעיה של כמה מאות מזכירי קלפי - -

אורלי עדס: הם למעלה מ-12,000.

רחל אדטו: - - אנו לוקחים את כל המשק ונותנים יום שבתון לכל מדינת ישראל.

אורלי עדס: לא  יום שבתון.

רחל אדטו: לא יום שבתון, אבל אפשרות לבחור.

רחל אדטו: זה לא ראוי.

יריב לוין: מה אתם מציעים לכתוב כאן?

אורלי עדס: שזה יהיה יום עבודה בתפקיד.

ארבל אסטרחן: לעובדי המדינה בלבד.

יריב לוין: מה קיים היום ביחס לרשויות מקומיות?

איילת פישמן: קיימת הוראה של נציבות שירות המדינה שלא מעוגנת בחקיקה.

יריב לוין: מה קובעת החקיקה?

איילת פישמן: החקיקה ברשויות המקומיות לא קובעת דבר, כלומר אין יום שבתון וכל אחד צריך לעשות את החשבון לעצמו.

אריה אלדד: מה יפריע לנציבות שירות המדינה להוציא הוראה כזאת גם במקרה של משאל עם?

איילת פישמן: שום דבר לא יפריע, אבל היא לא חייבת.

אריה אלדד: היא לא חייבת גם בבחירות לרשויות המקומיות.

אורלי עדס: הכול תלוי ברצונו הטוב של נציב שירות המדינה.

עמי ברקוביץ: אני מבקש להעיר שאנחנו מביאים בשלב הזה עמדה מקצועית.

עמי ברקוביץ: אין לנו עדיין עמדה של ועדת השרים לענייני חקיקה כפי שנתבקשנו להביא.

עמי ברקוביץ: החשש שאנו רואים, שהשילוב של יום הבחירה בצד צמצום שעות הבחירה לשעות 14:00-23:00 יכול להביא, מעבר לשאלת תפקוד המזכירים, גם להכבדה על מימוש הזכות להצביע, במיוחד לאוכלוסיות חלשות, לעובדים במשמרות וכדומה.

עמי ברקוביץ: אני סבור שהוועדה צריכה לשקול גם את ההיבט הזה ולנסות לראות איך אפשר למצות את האפשרויות כך ששעות ההצבעה יורחבו.

עמי ברקוביץ: אני יודע שברשויות המקומיות כאשר אין יום שבתון הקלפיות נפתחות בשעה 7:00 בבוקר.

עמי ברקוביץ: לכן אנחנו מציעים לבחון גם אפשרות כזאת כדי לא לצמצם מאוד את שעות הבחירה.

רחל אדטו: מה שאתה אומר נכון לגבי מי שעובד במשמרות.

רחל אדטו: רוב המשמרות מתחילות מ-15:00 ומסתיימות ב-23:00 או מ-16:00 עד 24:00.

רחל אדטו: אם אדם צריך להגיע למשמרת בשעה 15:00 הוא לא יכול להצביע ב-23:00.

רחל אדטו: אני מסכימה אתך שצריך להרחיב את שעות ההצבעה, רק לעובדי משמרות אחר-הצהרים, להוסיף עוד שעה או שעתיים כדי שיספיקו להגיע מן המשמרת.

עמי ברקוביץ: בעייתי להתחיל לקבוע מנגנון מיוחד לעובדי משמרות.

עמי ברקוביץ: לוועדת הבחירות אין כלים כאלה.

רחל אדטו: לכן אני מציעה להוסיף עוד שעתיים כדי לפתור את הבעיה, כי אי אפשר לקבוע הסדר מיוחד רק למי שעובד במשמרת אחר-הצהרים.

עמי ברקוביץ: אני יודע שברשויות המקומיות ההצבעה היא משעות הבוקר.

אורלי עדס: באשר לאחוזי ההצבעה, יש לנו נתונים מסקר מהלך ההצבעה של מערכות הבחירות האחרונות.

אורלי עדס: הסקר מצביע על כך שעד השעה 14:00 מצביעים למעלה ממחצית האזרחים שמממשים את זכות ההצבעה ביום הבחירות.

אורלי עדס: בבחירות האחרונות הצביעו בסך הכול 65% מצביעים עד שעה 22:00, כאשר עד שעה 14:00 הצביעו 34%.

אורלי עדס: אם יקצרו את שעות ההצבעה וההצבעה תתחיל רק בשעה 14:00, סביר להניח שרבים לא יוכלו לממש את זכותם להצביע.

אורלי עדס: זה שיקול שצריך בהחלט לקחת בחשבון.

אורלי עדס: זה כך לאורך הקו בכל מערכות הבחירות.

רחל אדטו: חשוב שאנשים יידעו ויעשו את החשבון.

רחל אדטו: כאשר אדם יודע שיש לו יום חופשי הוא יכול "לשחק" עם השעות, להגיד: מתאים לי בבוקר, או מתאים לי אחר-הצהרים.

אורלי עדס: או שאלה דווקא אנשים שלא חל עליהם השבתון, שמועסקים בכל מיני שירותים ציבוריים ומממשים את זכות ההצבעה בבוקר לפני שהם הולכים לעבודה.

יריב לוין: אין ספק בדבר אחד, שככל ששעות ההצבעה רבות יותר הסיכוי גדֵל שיבואו יותר אנשים.

יריב לוין: זה הכרחי, זה הרי ברור.

יריב לוין: השאלה האם ניתן לנתח האם העובדה שאנשים הצביעו בבוקר היא כי היה יום שבתון והם יצאו לטייל, כי זה היה נוח להם, או כי זאת היתה הדרך היחידה שלהם לממש את זכותם.

יריב לוין: אינני יודע האם אנחנו מסוגלים לעשות ניתוח כזה.

רחל אדטו: מה עושים בעולם הגדול?

רחל אדטו: בארצות-הברית יום הבחירות הוא לא יום שבתון.

איילת פישמן: אבל שם הבחירות נערכות ביום ראשון.

אורלי עדס: ברוב המדינות זה ביום ראשון.

דוד רותם: בארצות-הברית ממשלה לא מחליטה לוותר על הבית שלה.

דוד רותם: זה יכול לקרות רק בישראל.

רחל אדטו: אנחנו דנים כאן בנושא של דת ומדינה.

דוד רותם: אין בעיה.

דוד רותם: אגיד לכם את האמת, מכיוון שארץ ישראל היא חלק מן הדת אז אין בעיה, תעשו את ההצבעה בין 14:00-23:00 ותאמינו לי שכל מי שירצו להתנגד יגיעו לקלפי.

איילת פישמן: השאלה, בחשבון הכי פשוט, האם 9 השעות הללו נותנות מענה סביר למצביעים.

איילת פישמן: נחשב כמה זמן יש למצביע להצביע.

יריב לוין: זאת שאלה אחרת לגמרי.

יריב לוין: זאת שאלה טכנית שיש לה גם פתרונות, ועוד נגיע אליהם.

יריב לוין: אני לא רוצה להיכנס לצד הזה.

יריב לוין: אני רוצה לדבר קודם כול על השאלה העקרונית, האם זה ייקבע כיום בחירה או כיום שבתון, ועל השאלה שאפשר להתייחס אליה גם בקונטקסט הזה האם נאריך את שעות ההצבעה מעבר למה שהוצע כאן, מ-14:00 והלאה, בהתעלם מן הצד הטכני.

יריב לוין: את הצד הטכני אפשר לפתור, אפשר לשים שני פרגודים.

יריב לוין: יש כל מיני דרכים לייעל את ההצבעה.

יריב לוין: אני סבור שלא זאת הבעיה.

יריב לוין: השאלה היחידה היא האם יש מקום להקדים את שעת ההצבעה, ומה המשמעות של הקדמה.

יריב לוין: כלומר, אם נקדים את זה לשעה 13:00 האם כתוצאה מכך יהיה צורך להשבית את כל בתי-הספר, או אולי זה רק שינוי מינורי.

יריב לוין: זאת שאלה טכנית במהותה.

אורלי עדס: גם בבחירות לרשויות המקומיות, למיטב ידיעתי, לפחות בשתי מערכות הבחירות האחרונות היתה החלטת ממשלה וכל מוסדות החינוך הושבתו ביום הבחירות, מוסדות החינוך שבהם מוצבות קלפיות, כאשר למעלה מ-85% מהקלפיות מוצבות במוסדות החינוך.

יריב לוין: אנחנו לא רוצים להגיע לזה.

עמי ברקוביץ: גם אם ההצבעה תתחיל בשעה 14:00 צריך יהיה לפנות את מוסדות החינוך כמה שעות קודם לכן.

יריב לוין: אפשר לסיים את הלימודים בשעה 12:00.

יריב לוין: רבותי, הרי ההיערכות בתוך בתי-הספר לא דורשת זמן רב.

יריב לוין: אפשר לרכז את כל הציוד בחדר המורים ואז פינוי הכיתות אם ייעשה שעה לפני ההצבעה יותיר די והותר זמן.

איילת פישמן: השאלה איך אנחנו עושים גם וגם, גם מאריכים את שעות ההצבעה וגם לא משביתים את בתי-הספר.

איילת פישמן: לפני כמה דקות דובר על הוספת שעה נוספת להצבעה.

יריב לוין: אני לא רואה שום מקום להשבית את מוסדות החינוך.

יריב לוין: הדרך היחידה, אולי אפשר להקדים את ההצבעה לשעה 13:00, מתוך הנחה שאז עד שעה 12:00 בצהרים באותו יום יסתיימו הלימודים ותהיה שעה להתארגנות.

דוד רותם: תוסיף שעה בערב.

יריב לוין: יש דרך חלופית, להאריך בערב עד שעה 12 בלילה.

עמי ברקוביץ: אדם שעובד במשמרות לא יוכל להצביע.

דוד רותם: מתי המשמרת שלו מתחילה?

דוד רותם: גם אם נקבע שהבחירות יתקיימו בין 13:00-23:00 אמצא לך מישהו שהמשמרת שלו נופלת בדיוק בשעות הללו.

רחל אדטו: המשמרת  מתחילה ב-15:00 או ב-16:00.

רחל אדטו: מי שמתחיל בשעה 15:00 מסיים ב-23:00 ויכול להצביע אחרי המשמרת, ומי שמתחיל ב-16:00 יכול להצביע לפני המשמרת.

רחל אדטו: כלומר תוספת של שעה – ואמנם לא כל-כך מקובל לעשות את זה עד 24:00 – מאפשרת את הגמישות הזאת בלי לפגוע בבתי-ספר, בלי להשבית וכדומה.

רחל אדטו: יש בכך היגיון.

דוד רותם: אין שום סיבה לפגוע בבתי-ספר.

יריב לוין: אני מציע שנתקן את השעה, נקבע את 24:00 כשעת סיום ההצבעה ושעת ההתחלה תישאר 14:00.

יריב לוין: נשאיר את זה כיום בחירה.

יריב לוין: אם יהיה צורך בהוראה כזאת או אחרת, כפי שעושים היום יעשו גם אז.

יריב לוין: זה הרי לא קבוע בחוק גם היום.

יריב לוין: אם תמצאו לנכון להכניס תיקון רוחבי בכל החקיקה המתאימה בסוגייה של הוראות נציבות שירות המדינה, נחבר אותו גם לכאן.

איילת פישמן: אני מתקשה להבין מה זה תיקון רוחבי.

יריב לוין: אם תביאו תיקון בחוק הרשויות המקומיות, שיגדיר ויעגן בחוק את ההסדרים שננקטים היום בהיעדר חוק באשר להוראות נציבות שירות המדינה, אז אין בעיה, נעשה את זה גם כאן.

איילת פישמן: בואו נדבר לרגע על מוסדות החינוך.

יריב לוין: מוסדות החינוך יהיו פתוחים וייסגרו בשעה 13:00.

אורלי עדס: לפחות ב-12:00.

אורלי עדס: צריך שעתיים כדי להכין את בתי-הספר.

יריב לוין: אז הלימודים יסתיימו ב-12:00 ויהיו שעתיים להכין את בתי-הספר.

יריב לוין: לדעתי זה מספיק לגמרי.

ארבל אסטרחן: את שעת סיום הלימודים אנחנו לא כותבים בחוק.

ארבל אסטרחן: את שעות פתיחת הקלפי נתקן גם בעמוד 9, בפסקה 9(ב)(15), היכן שכתוב "14:00-23:00" יהיה "14:00-24:00".

אהוד שילת: שעת סיום הלימודים לא תיקבע בחוק?

אהוד שילת: מי יכריז על זה?

אהוד שילת: הרי כל אחד יעשה כרצונו.

איילת פישמן: חשוב שזה ייכתב בחוק כדי למנוע התכתשות שלנו עם משרד החינוך, זה הכול.

דוד רותם: צריך לכתוב את זה.

עמי ברקוביץ: את זה צריך לתאם עם משרד החינוך.

יריב לוין: מה נעשה היום בסיבוב השני בבחירות לראשות עירייה?

איילת פישמן: היום ההצבעה בסיבוב השני בבחירות לראשות עירייה היא מהצהרים, בהינתן העובדה שאחוזי ההצבעה נמוכים מאוד.

יריב לוין: לא זאת השאלה.

יריב לוין: מה נעשה מול משרד החינוך בעניין הזה?

יריב לוין: יש הוראת חוק?

יריב לוין: יש משהו?

איילת פישמן: קיימת רק אותה החלטת ממשלה.

יריב לוין: אז כאן יהיה אותו דבר.

יריב לוין: אני לא רואה צורך להמציא את הגלגל.

דוד רותם: ואם הממשלה תחליט שהיא לא רוצה את זה היא לא תקבל החלטה כזאת.

יריב לוין: הממשלה מחויבת לאותו הסדר.

יריב לוין: הממשלה לא תמנע את הצבת הקלפיות.

אריה אלדד: אם אנחנו קובעים בחוק שבתי-הספר צריכים להתפנות בשעה 12:00, ראוי לציין שרק בתי-ספר שבהם יש קלפיות ייסגרו.

יריב לוין: זה ברור לגמרי.

יריב לוין: זה תמיד חל רק על מוסד חינוך שבו מוצבות קלפיות.

אורלי עדס: אנחנו משתמשים בכל בתי-הספר כמעט ברחבי הארץ, כולל בתי-ספר פרטיים.

יריב לוין: אני מציע שלא נחדש עכשיו חידושים בדיני הבחירות הכלליים כי אז נצטרך להתחיל דיון ארוך עם משרד החינוך ועם עשרים גורמים אחרים.

אורלי עדס: אבל החידוש כאן הוא שמקצרים את שעות ההצבעה.

יריב לוין: זה קיים היום באותה מידה בבחירות בסיבוב השני לרשויות המקומיות.

אהוד שילת: ההבדל הוא שברשויות המקומיות אין לממשלה אינטרס פוליטי ישיר, כי ברשויות המקומיות זה 160-170 רשויות מקומיות שונות.

אהוד שילת: כאן יש שאלה פוליטית מן המדרגה הראשונה והממשלה יכולה בהחלט להחליט כך או אחרת בניסיון להכשיל את המערכת.

אהוד שילת: יש כאן אלמנט נוסף, של הקטנת מספר הבוחרים בקלפי.

אהוד שילת: לפיכך אנחנו צריכים להוסיף עוד 6,000 קלפיות.

יריב לוין: אני סבור שאנחנו לא צריכים להוסיף 6,000 קלפיות.

יריב לוין: עוד לא התחלנו לדון בזה, אבל כשנגיע  לדיון הזה נבחן את השאלה ונדון בה.

אהוד שילת: זה נובע מאותו עניין, שמקצצים כאן בערך 7 שעות הצבעה ויש לכך משמעות, כמה בוחרים יכולים להצביע בדקה או בשתי דקות.

יריב לוין: אני לא מומחה כמוכם לבחירות, אבל ישבתי בוועדת קלפי פעמים רבות, לפחות כחבר ועדת בחירות במפלגה שלי, ולפעמים בבחירות מסובכות יותר ברמת המצביע הבודד שצריך לסמן שמות וכן הלאה.

יריב לוין: התמודדנו גם עם מחשבים וגם בלי מחשבים.

יריב לוין: אגב, זה עבד בכלל לא רע בסופו של עניין.

יריב לוין: השיטה שבה השתמשנו פעמים רבות היא לפתוח באותה קלפי כמה פרגודים.

יריב לוין: באופן הזה לא צריך להוסיף 6,000 קלפיות.

יריב לוין: אפשר לנהל את הכול באותו כוח-אדם כמעט ובאותם אמצעים.

יריב לוין: צריך לזכור גם שאנחנו מוסיפים שעתיים בלילה, כלומר פער השעות הכולל יקטן, ואלה דווקא שעות שייתכן שיהיו נוחות יותר להצבעה.

יריב לוין: המצב לא כל-כך קטסטרופלי.

יריב לוין: זה לא מצדיק סטייה מדיני הבחירות הכלליים.

יריב לוין: עלינו להיצמד לדיני הבחירות הכלליים ולסטות רק היכן שאין ברירה.

אורלי עדס: אבל יש כאן סוגייה עקרונית, בגלל השבתון, והתיקון  נגזר מזה.

אורלי עדס: יש כאן סטייה מדיני הבחירות הרגילים.

איילת פישמן: כאשר קיצצנו את השעות, זה כבר סטייה.

יריב לוין: אני לא מוכן לצאת מנקודת הנחה שהממשלה תכשיל את משאל העם על-ידי שלא תסגור את מוסדות החינוך ואי אפשר יהיה לפתוח קלפיות.

יריב לוין: אי אפשר לצאת מנקודת הנחה כזאת כאשר באים לחוקק חוק.

יריב לוין: עם כל הכבוד, אני לא מוכן לקבל את ההנחה הזאת.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים להימנע מן הצורך להידרש להחלטת הממשלה בעניין הזה ברגע האחרון.

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אני חולק עליך.

דוד רותם: כאשר מחוקקים חוק ורוצים להבטיח שיהיה משאל עם צריך לקבוע הוראות לגבי כל הסעיפים.

דוד רותם: לא שהממשלה תרצה להכשיל, חס ושלום.

דוד רותם: הממשלה תרצה משאל עם.

אהוד שילת: אולי לא הבהרתי את עצמי היטב.

אהוד שילת: לא יצאתי מתוך נקודת מוצא שהממשלה תרצה להכשיל את ההצבעה.

אהוד שילת: נקודת המוצא היא הלחץ הציבורי.

אהוד שילת: כאשר הורים שומעים שסוגרים את בית-הספר שעה אחת מוקדם יותר, מתחיל לחץ ציבורי שהעיתונות מלבה אותו, למה וכמה וכן הלאה.

אהוד שילת: ואז באופן טבעי הממשלה נוטה להימנע מהחלטות כאלה.

אהוד שילת: יותר מזה, ברשויות המקומיות קרה כבר פעמיים שאני זוכר, ואולי יותר, שהממשלה החליטה לסגור את מוסדות החינוך ושר הפנים – היו שניים כאלה שונים – ושר החינוך – ושוב היו שניים כאלה שונים – יום לפני הבחירות הודיעו שפותחים את כל בתי-הספר.

אהוד שילת: זה גרם כמעט לקריסה של הבחירות לרשויות המקומיות.

אהוד שילת: הציבו קלפיות בחדר שבו  מחזיקים את ציוד הניקוי, את האקונומיקה ואת המטאטאים, חדר סגור בלי חלונות כי בבתי-הספר הלימודים נמשכו.

אהוד שילת: היה מזל שאיזה פדופיל לא התחיל להתעסק עם ילד, כי באותו יום הסתובבו אלפי אנשים בבתי-הספר ביחד עם הילדים.

אהוד שילת: מי שנתן את ההוראה פעמיים יום לפני הבחירות הם שרי חינוך משני צידי הקשת הפוליטית, כאשר לא היתה לנו אפשרות להתארגן או לכנס את הממשלה ולצעוק "חי וקיים".

אהוד שילת: מכך אנו חוששים כאן.

אהוד שילת: לכן אנו מבקשים שזה ייקבע בחוק.

איילת פישמן: אנחנו מבקשים שסגירת בתי-הספר תיקבע בחוק.

יריב לוין: אבל זה המצב שקיים גם היום.

יריב לוין: זה לא תוקן היום ביחס לרשויות מקומיות, אז רוצים להכניס את התיקון הזה כאן כאשר הוא לא קיים שם?

איילת פישמן: כן, כי השבתון בוטל.

איילת פישמן: אם השבתון בוטל בחוק אז בואו נעשה הסדר חלופי.

יריב לוין: אבל השבתון לא קיים גם בבחירות בסיבוב השני ברשויות המקומיות.

אורלי עדס: אבל בבחירות לכנסת הוא כן קיים.

איל זנדברג: בבחירות הכלליות הוא כן קיים.

איל זנדברג: זה המודל.

רחל אדטו: אמרת שהממשלה מהפחד שלא יכעסו עליה ושלא יגידו וכדומה מעדיפה להימנע מסגירת בתי-הספר בשעה 13:00, אבל הכעס גדול הרבה יותר על שהופכים את זה ליום שבתון.

אהוד שילת: אני לא מציע שזה יהיה שבתון.

אהוד שילת: אני מציע לקבוע בחוק שמוסדות חינוך שמוצבת בהם קלפי ייסגרו בשעה 12:00.

רחל אדטו: אמרתם שברוב מוסדות החינוך מוצבת קלפי, כלומר רוב מוסדות החינוך ייסגרו.

איילת פישמן: בשעה 12:00.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים לקבוע את זה בחוק.

יריב לוין: אני לא מצליח להבין למה לקבוע כאן הסדר שעד היום אתם מנהלים אותו במערכות בחירות אחרות מבלי שהוא קבוע בחוק.

איל זנדברג: יש שתי מערכות.

איל זנדברג: יש מערכת בחירות כלליות שבה יש יום שבתון.

איל זנדברג: אולי זה צריך להיות המדד להשוואה.

איל זנדברג: נכון שיש מערכת אחרת שמתנהלת בצורה אחרת, אבל השאלה מה הקו שממנו אתה לא רוצה לסטות.

איל זנדברג: מבחינת ההתארגנות הקו הרלוונטי יותר, להבנתי, הוא הקו של הבחירות הכלליות.

איל זנדברג: אם העיקרון הוא לא לסטות מן הקו הזה, זה לא סטייה גדולה כי אנחנו צריכים ליצור תחליף ליום השבתון.

איל זנדברג: הרי המחלוקת כאן לא אידיאולוגית, אלא מחלוקת על כמה לסטות מן הקו.

אורלי עדס: צריך לעשות איזו התאמה בשל ביטול השבתון.

יריב לוין: אם זה הכיוון, אני מציע שנקבע הוראה לפיה חדר שבו תוצב קלפי יועמד לרשות ועדת הבחירות שעתיים טרם פתיחת הקלפיות, מבלי שאנחנו נחליט אם סוגרים את כל בית-הספר או מקצים קטע כיתות שהוא נפרד ממתחם בית-הספר.

יריב לוין: הדבר הזה יהיה נתון להחלטה של האנשים בבוא היום.

איל זנדברג: מי יקבע אם החדר יועמד לרשות ועדת הבחירות?

איל זנדברג: הרי זאת הבעיה, שאלת הסמכות, איך מורים למנהלי המוסדות ולבעלי המוסדות להקצות את החדר.

איל זנדברג: הם יגידו: אנחנו לא מקצים את החדר ולכן אנחנו לא צריכים לפנות אותו במועד.

יריב לוין: אבל מה עושים היום?

דוד רותם: תוסיף סעיף בחוק.

דוד רותם: מה אכפת לך?

יריב לוין: למשרד החינוך תהיה בעיה קשה עם סעיף כזה.

אורלי עדס: אז לנו תהיה בעיה קשה יותר ביום הבחירות.

יריב לוין: איך מקצים היום את החדרים בבחירות כלליות?

יריב לוין: מי מחליט איזה חדר מקצים?

דוד רותם: כל בית-הספר עומד לרשות ועדת הבחירות כי יש יום שבתון.

יריב לוין: מי מחליט בבחירות לרשויות מקומיות?

אפרים גרינברג: בבחירות לרשויות המקומיות יש השבתה של בתי-הספר.

אהוד שילת: ההחלטה מתקבלת על-ידי משרד הפנים ביחד עם ועדת הבחירות המרכזיות.

אהוד שילת: יש צוות שסוקר את כל מוסדות החינוך כל הזמן, במשך כל השנים, לא רק ערב בחירות, וקובע את מקומות הקלפי.

אהוד שילת: במקומות רבים לצורך קלפיות שמותאמות למוגבלי ניידות קובעים במדויק את המסדרון ואת הכיתה.

אהוד שילת: אחר-כך יש שבתון ליום הבחירות לכנסת, אין ילדים בבית-הספר.

אהוד שילת: ועדת הבחירות האזורית מודיעה למנהל בית-הספר, או לשרת בית-הספר שאתו מתקשרים כדי שיכין את הכיתות, ומורים לו בדיוק באיזו כיתה לעשות את זה.

יריב לוין: ומה קורה בבחירות לרשויות המקומיות?

אהוד שילת: כפי שאמרתי, ברגע שמשכו את השטיח מתחת לרגלי משרד הפנים יום לפני הבחירות – ואני הייתי אז המפקח על הבחירות במשרד הפנים – אז כל פקיד בחירות בכל ישוב הסתדר איך שיכל.

אהוד שילת: אז הציבו קלפיות באולמות התעמלות, במקום שתי קלפיות שתוכננו באולם ההתעמלות הכניסו שם 5 קלפיות ואנשים התבלבלו, ניגשו לוועדת קלפי אחת ושלשלו את המעטפה בקופסה של ועדת קלפי אחרת כי כל הקלפיות היו סמוכות זו לזו.

אהוד שילת: קלפיות מסוימות הציבו בחדר שבו מחזיקים את ציוד הניקוי.

יריב לוין: אבל מה אתם עושים היום?

אהוד שילת: יהיה כישלון בבחירות כאלה.

אהוד שילת: פעם אחת, ועוד פעם אחת, ובסוף ייכשלו הבחירות לרשויות המקומיות, אין כאן חוכמות.

אהוד שילת: בסופו של עניין יהיה "בְּרוֹך".

יריב לוין: למה לא ניסו לקדם תיקון כזה עד היום?

אהוד שילת: מנסים.

אהוד שילת: יש תמיד בעיה שאנשים לא רוצים לריב.

אהוד שילת: אבל כשאנו מדברים על בחירות לכנסת, על משאל עם, אסור להשאיר את זה ליכולת העמידה של שר החינוך או שר אחר מול ההורים ומול כותרות בעיתונים וכן הלאה.

אהוד שילת: לשר החינוך יהיה נוח מאוד אם בחוק ייכתב מה שאנו אומרים, והוא יגיד: "סליחה, זה כתוב בחוק, אין לי ברירה, לא אני הרשע".

יריב לוין: נקבע שחדר שאמורה להימצא בו קלפי יועמד לרשות ועדת הבחירות שעתיים לפני פתיחת הקלפיות,  נקודה.

עמי ברקוביץ: באירוע כל-כך נדיר של משאל עם, האם לא נכון להתחשב בזה ובכל זאת להשבית את הלימודים כדי למנוע את כל הדברים האלה ולאפשר את זכות ההצבעה?

יריב לוין: התשובה היא לא.

יריב לוין: היה כאן רוב דעות של חברי כנסת שלא מעוניינים בזה.

יריב לוין: שמעתי את הדעות כאן ואני מתרשם שהרוב מתנגד לזה.

יריב לוין: מי שירצה להציע הצעה כזאת, אפשר יהיה להצביע עליה.

יריב לוין: הרעיון לעשות השבתה של הלימודים ביום הזה - - -

אפרים גרינברג: רק משעה 12:00.

אפרים גרינברג: עד שעה 12:00 ילמדו כרגיל.

דוד רותם: אני מציע להוסיף סעיף שיקבע: "מוסדות החינוך ייסגרו בשעה 12:00".

יריב לוין: לא אכתוב דבר כזה.

דוד רותם: אני מציע.

איל זנדברג: אני מבקש להציע הצעה שאולי תגשר בין העמדות על-ידי קביעת לשון סביל בחקיקה.

איל זנדברג: אני מציע לומר: "חדר שיועמד לרשות", ואז לא ברור מי מעמיד ומי קובע.

איל זנדברג: גם לשיטתך, למה שהחוק לא יקבע מי מוסמך להורות על החדרים?

איל זנדברג: נסמיך מישהו, כל גורם שיימצא לנכון, שיורה למוסדות החינוך להקצות חדרים מסוימים, ואותם חדרים יועמדו לרשות ועדת הבחירות שעתיים לפני פתיחת הקלפיות.

יריב לוין: זה רעיון  מצוין.

יריב לוין: כאשר תקבעו אותו בדיני הבחירות הכלליות ובדיני הבחירות לרשויות המקומיות, לא תהיה בעיה.

יריב לוין: לא אייצר כאן עכשיו הסדר חדש שלא קיים שם.

אורלי עדס: אבל הבעיה הזאת לא מתעוררת בבחירות הרגילות.

דוד רותם: אבל בסעיף 8 שינית את ההסדר.

דוד רותם: שם יש יום שבתון, נקודה.

אפרים גרינברג: ברשויות המקומיות יש השבתה של הלימודים.

אפרים גרינברג: כאן לא מבקשים השבתה של הלימודים, אלא רק מ-12:00.

איל זנדברג: מישהו יכול להורות על כך.

איל זנדברג: נכון?

איל זנדברג: מי יכול להורות?

יריב לוין: מי יכול להורות?

יריב לוין: מנהל בית-הספר.

יריב לוין: אתם רוצים שכך יהיה כתוב?

יריב לוין: הרי אתם לא רוצים בכך.

איל זנדברג: אז בואו נברר את השאלה.

דוד רותם: אם הסמכות תהיה בידי שר החינוך, אני מודיע לך שלא יהיה אף בית-ספר פנוי שבו אפשר להציב קלפיות.

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: למה להיכנס לסוגייה שעובדת כשורה לאורך כל השנים?

אורלי עדס: היא לא עובדת כשורה.

דוד רותם: לממשלה יש אינטרס שיהיה משאל עם.

דוד רותם: היא הביאה הסכם.

דוד רותם: אם שר החינוך הוא איש של סיעה אחרת בכנסת הוא יכול לגרום צרות.

דוד רותם: בבחירות המוניציפליות אין לו בעיה כי לכל המפלגות יש מועמדים.

שלמה מולה: אני בעד ההסתייגות הראשונה.

אפרים גרינברג: אבל בפועל בבחירות לרשויות המקומיות בתי-הספר מושבתים מן הבוקר.

אפרים גרינברג: אנחנו לא מדברים על הסיבוב השני של הבחירות.

אפרים גרינברג: עכשיו אנחנו מבקשים שמשעה 12:00 הלימודים יושבתו.

יריב לוין: אין לי בעיה לקבוע שמ-12:00 החדרים שבהם יוצבו קלפיות יהיו פנויים.

אפרים גרינברג: לא רק באותם חדרים.

אפרים גרינברג: יהיו שם אלפי ילדים ולא תוכל לעבוד.

דוד רותם: אני מציע לכתוב בחוק: "בחדרים המיועדים להצבת קלפי יסתיימו הלימודים בשעה 12:00".

אפרים גרינברג: אבל יסתובבו שם אלפי ילדים.

יריב לוין: אז יחליט שר החינוך אם הוא מורה לסגור בשעה 12:00 את כל בתי-הספר הללו, או שהוא ייקח את הסיכון וייתן למנהלים הוראות להקצות מתחם מסוים ולסגור אותו.

יריב לוין: אנחנו לא צריכים לנהל אותו.

אורלי עדס: ואז המנהל יחליט באילו חדרים יוצבו קלפיות?

אורלי עדס: לנו יש העדפה וקביעות מסוימות של נגישות לאנשים עם מוגבלות.

דוד רותם: אני אגיש הסתייגות.

שלמה מולה: גם אני אגיש הסתייגות.

יריב לוין: אני לא מדבר על מוגבלים.

יריב לוין: ברור שהוא כפוף בשיקול הדעת שלו, שהיכן שצריכה להיות קלפי למוגבלים בניידות עליו להעמיד לה מקום מתאים.

אורלי עדס: אבל אתה מותיר את שיקול הדעת בידי מנהלי בתי-ספר.

אורלי עדס: הם יכולים להעביר את המתחמים למקום אחר.

ארבל אסטרחן: לא כתוב אילו מתחמים מנהל בית-הספר צריך לתת ולחייב אותו לתת מתחמים מסוימים.

יריב לוין: אבל זה לא כתוב באף חוק עד היום.

עמי ברקוביץ: הבנתי שעד כה בבחירות לרשויות המקומיות עשו השבתה של הלימודים.

יריב לוין: מי שירצה יוכל להגיש הסתייגות.

יריב לוין: אין בעיה, אפשר להציע כאן כמה הצעות שונות.

יריב לוין: אני מציע שאנו נתקן לפחות את מה שמוצע כטיוטה הבסיסית, באופן שייקבע שכל החדרים שצריכים לעמוד לרשות ועדת הבחירות יועמדו לרשותה עד שעתיים לפני פתיחת הקלפיות.

יריב לוין: אפשר לקבוע במפורש שבכל מקום שבו נדרשת קלפי שמיועדת למוגבלים בניידות יועמד חדר שיהיה להנחת הדעת של יושב-ראש ועדת הבחירות האזורית שמטפל בסוגייה הזאת.

יריב לוין: גם את העניין הזה אפשר לפתור.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים לפחות שכל הקלפיות שמוצבות יהיו על-פי דרישת ועדת הבחירות ולא שמנהל בית-הספר יחליט מה לעשות.

אורלי עדס: קורים גם דברים כאלה.

דוד רותם: מנהל בית-הספר ייתן לך את כל הקומה הרביעית.

אורלי עדס: בדיוק.

אורלי עדס: זאת הבעיה שלי.

שלמה מולה: אני לא אוהב את הצעת החוק הזאת, זה ידוע ומוכר ואני לא צריך להצטדק.

שלמה מולה: אבל שואלים אותך האם אתה דבק בדרישה שהתהליך הזה יהיה דומה לבחירות.

שלמה מולה: מתארים לך שבבחירות יש קשיים, שהתהליך בבחירות לרשויות המקומיות לא מוכיח את עצמו ושבבתי-הספר יש בלגן גדול.

שלמה מולה: אני מציע, וזה באמת לא התנצחות – ראשית, אני אגיש הסתייגות ואציע שזה יהיה יום שבתון כללי.

שלמה מולה: אם זה יעלה כסף, שמשרד האוצר ימצא את הכסף.

שלמה מולה: שנית, הם אומרים לך שלא צריך לתת את שיקול הדעת למנהל בית-הספר או לשר החינוך.

שלמה מולה: תן את זה לוועדת הבחירות המרכזית.

שלמה מולה: אם היא אמורה לנהל את הבחירות, תן לה את כל הסמכויות כדי שתוכל לעשות הכי טוב שהיא יכולה, כדי שיהיה קל יותר לאזרח להצביע.

שלמה מולה: מה העניין?

שלמה מולה: אני לא מבין את ההתעקשות.

יריב לוין: תגישו הסתייגויות.

יריב לוין: כאשר ניגש להצבעות נצביע גם על ההצעה ליום שבתון מול ההצעה ליום בחירה וגם על ההצעה שאתה מציע.

יריב לוין: אני מוכן לבדוק את עמדתו של שר החינוך, אבל אני מניח שתהיה התנגדות לתת למישהו אוטונומיה להחליט איפה בדיוק יוצבו הקלפיות בתוך בתי-הספר, דבר שלא קיים באף חוק אחר.

יריב לוין: הרי גם היום כשנותנים לכם את כל בית-הספר עדיין אתם לא יכולים להחליט להציב את הקלפי היכן שאתם רוצים.

אורלי עדס: היום יש לנו אפשרות לבחור היכן להציב את הקלפי.

אורלי עדס: על-פי הצעתך לא תהיה לנו אפשרות לבחור.

יריב לוין: ואם מנהל בית-הספר אומר לכם: אני רוצה שהקלפי תהיה פה ופה ופה?

אורלי עדס: על-פי מה שאתה אומר הוא יוכל לומר שהוא מקצה לנו רק את הקומה השלישית.

אורלי עדס: אני סבורה שזה לא לטובת האזרחים.

יריב לוין: היום הוא יכול לומר את זה?

יריב לוין: זה בדיוק העניין, שאתם רוצים לייצר כאן הסדר שלא קיים עד היום, ואני מבין אתכם.

אפרים גרינברג: בבחירות היום למנהל בית-הספר אין שום עניין לקבוע באילו חדרים יוצבו הקלפיות כי בית-הספר כולו מושבת והבחירה היא שלנו.

אפרים גרינברג: זה לא רלוונטי.

אורלי עדס: כל התמונה שונה לחלוטין במצב החדש שנוצר מכיוון שבית-הספר עובד ביום ההצבעה למשאל העם.

אורלי עדס: זה שונה לחלוטין מיום הבחירות לכנסת שהוא שבתון ובתי-הספר סגורים, כל בית-הספר עומד לרשותנו.

אורלי עדס: אנחנו בוחרים את המקומות הטובים ביותר והנוחים ביותר לאזרחים מתוך ראייה שהכול יעבוד באמת טוב ככל האפשר.

אורלי עדס: על-פי הצעת החוק הזאת אנו עלולים להיתקל במקרה שמנהל בית-ספר יאמר שכל הכיתות בקומה א' ימשיכו ללמוד וכל הכיתות בקומות ב' ו-ג' יועמדו לרשות ועדת הבחירות, למרות שאין מעלית, כאשר חלק מן המקומות מיועדים גם למוגבלים בניידות.

אורלי עדס: אני לא רוצה לחשוב מה תהיה התגובה של האזרחים ביום כזה.

יריב לוין: כפי שאמרתי, מוגבלים בניידות החרגנו.

יריב לוין: בעניין הזה אין כל שאלה.

אורלי עדס: אנחנו משתדלים שבכל הקלפיות תהיה גישה נוחה ככל האפשר.

אורלי עדס: כאן אתה מותיר את העניין בידי בתי-הספר.

אורלי עדס: זה בעייתי.

אורלי עדס: כל הנוסחה של הבחירות משתנה כאשר אין שבתון.

שלמה מולה: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין את ההתעקשות שלך.

איל זנדברג: הלחץ של ההורים על מנהל בית-הספר הפרטי יקבע את עמדתו.

יריב לוין: העמדה שאתם מציגים כאן היא עמדה של הממשלה?

יריב לוין: אני רוצה להבין.

יריב לוין: ברור לכם שכאשר תבואו עם הצעה כזאת למשרד החינוך – זה לא כל-כך פשוט.

איל זנדברג: אדוני יודע שזאת לא עמדת הממשלה.

יריב לוין: אני מבין את היתרונות אבל השאלה איך ניישב את זה עם משרד החינוך.

יריב לוין: אם אתם מוכנים קחו על עצמכם לבדוק עם משרד החינוך.

יריב לוין: אם הם מוכנים, אין בעיה.

יריב לוין: אם הם לא מוכנים, אני לא רוצה לקבוע כאן תקדימים של דיני בחירות.

אורלי עדס: אבל אתה קובע תקדים כאשר אין שבתון.

אפרים גרינברג: ההצעה הזאת הרבה יותר פשוטה לעומת הבחירות לרשויות המקומיות, שם יש יום השבתה מלא של בתי-הספר.

יריב לוין: אבל לא בסיבוב השני של הבחירות.

אפרים גרינברג: הסיבוב השני של הבחירות הוא קטן.

יריב לוין: אבל אלה אותן קלפיות בדיוק.

אפרים גרינברג: אבל ההיקפים קטנים בהרבה.

יריב לוין: לא הבנתי מדוע ההיקפים קטנים בהרבה.

יריב לוין: אלה אותן ועדות קלפי, אותן קלפיות, אותם ספרי בוחרים, אותן כיתות.

יריב לוין: הכול אותו דבר.

אפרים גרינברג: אבל לא כולם מגיעים לסיבוב השני של הבחירות.

אפרים גרינברג: מגיעים, אך לא באותו היקף.

אורלי עדס: אי אפשר להשוות את הבחירות לרשויות המקומיות והבחירות לכנסת.

שלמה מולה: השאלה אם אתה רוצה להקשות על האזרחים או לאפשר להם בחירות קלות ונוחות.

יריב לוין: אף אחד לא רוצה להקשות על האזרחים.

שלמה מולה: אנשים יגיעו, יראו תור ארוך ויעזבו מבלי להצביע.

אפרים גרינברג: יום הלימודים מתבצע ברובו.

דוד רותם: אני מבקש שתירשם ההסתייגות שלי.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: אני מבקש לקבל לישיבה הבאה את עמדת משרד החינוך בעניין הזה.

יריב לוין: ראשית, האם הם מוכנים שאנו נקבע סגירה של מוסדות החינוך כאן.

יריב לוין: שנית, האם הם מוכנים לחילופין שאנו נקבע סמכות של ועדת הבחירות לבחור לעצמה את הכיתות שבהן ימוקמו הקלפיות, ואם לא – האם יש להם איזו הצעה אלטרנטיבית שלישית לעניין הזה.

איל זנדברג: אנחנו מוכנים כמובן להיות גם הדוורים והשליחים, אך אני סבור שיהיה יעיל יותר אם הוועדה תפנה באופן ישיר, כמקובל.

יריב לוין: אנחנו נפנה באופן ישיר.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אני עובר לסעיף 9 – החלת הוראות חוק הבחירות.

יריב לוין: זה סעיף ארוך מאוד שכולל שורה ארוכה של הוראות טכניות להתאמה של משאל העם להוראות של חוק הבחירות.

יריב לוין: השתדלנו ללכת צעד-צעד עם חוק הבחירות ועשינו שם את ההתאמות והשינויים המתחייבים.

יריב לוין: אני מציע שעו"ד ארבל אסטרחן תעבור על הסעיף והיכן שיהיו שאלות, הערות או הצעות אתם מתבקשים להעיר.

ארבל אסטרחן: הכלל מופיע בסעיף קטן 9(א), שקובע כי "משאל העם ייערך בדרך שבה נערכות הבחירות לכנסת, וועדת הבחירות המרכזית תהא אחראית על עריכתו".

ארבל אסטרחן: זה הכלל הבסיסי.

ארבל אסטרחן: בהמשך באה רשימה גדולה של התאמות.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ב) קובע: "על משאל העם יחולו הוראות לפי חוק הבחירות" – כלומר החוק והתקנות – "כאילו היה בחירות לכנסת, בשינויים המחויבים".

ארבל אסטרחן: המשמעות של שינויים מחויבים, שלא צריך בכל סעיף שכתוב בו "בחירות" לתקן עכשיו ולכתוב "משאל עם", זה שינוי מחויב.

ארבל אסטרחן: "ובשינויים  אלה בהוראות חוק הבחירות המפורטות להלן, ככל שלא נקבעו בחוק זה הוראות אחרות באותו עניין".

ארבל אסטרחן: בהמשך יש רשימה של הפניות לחוק הבחירות עם תיקונים.

ארבל אסטרחן: התיקון בפסקה (1) הוא תיקון טכני, שבא לתקן את ההגדרה "יום שליפת הפנקס".

ארבל אסטרחן: היום כתוב "יום ה' שלפני היום האחרון להגשת רשימות המועמדים".

ארבל אסטרחן: היות ואין רשימות מועמדים ואין יום אחרון להגשתן, מוצע לכתוב "היום ה-54 שלפני יום עריכת משאל העם ...".

ארבל אסטרחן: בעצם זה הולך לפי מה שקיים היום, כי היום האחרון להגשת הרשימות הוא 47 ימים לפני הבחירות.

שלמה מולה: למה דווקא 54?

שלמה מולה: למה לא 30?

שלמה מולה: למה לא 40 או 45?

ארבל אסטרחן: הכוונה להתאים בדיוק למה שקיים היום.

ארבל אסטרחן: היום האחרון להגשת רשימות המועמדים הוא 47 ימים לפני יום הבחירות, ויום ה' האחרון לפני מוסיף עוד כמה ימים.

ארבל אסטרחן: ספרנו וחישבנו שזה יוצא היום ה-54.

שלמה מולה: אם אני מבין נכון, מי שמועמדים להיבחר לכנסת, בודקים את הרקע שלהם ועורכים כל מיני בדיקות.

שלמה מולה: כאן אין מה לבדוק.

יריב לוין: מדובר על סגירת ספר הבוחרים.

יריב לוין: זה לא מועמדים.

איל זנדברג: השאלה מי רשאי להצביע ומתי בודקים את זה.

אריה אלדד: מסלול אישור שמות מועמדים הוא מסלול אחר לגמרי.

שלמה מולה: אם כך, אלא אם כן יש בעיה טכנית, מדוע לא לקבוע שבועיים לפני מועד הבחירות?

איל זנדברג: כדי שאנשים יוכלו לערער לוועדת הבחירות המרכזית.

ארבל אסטרחן: וכדי שיהיה פנאי להודיע לאנשים.

אהוד שילת: השאלה שאתה שואל היא למעשה מי יהיה כלול בפנקס.

אהוד שילת: בפנקס יהיה כלול כל מי שימלאו לו 18 שנים ביום משאל העם.

שלמה מולה: כלומר, צופים קדימה.

שלמה מולה: הבנתי.

שלמה מולה: בסדר.

איל זנדברג: על מנת שאנשים יוכלו לערער ולשאול למה הם לא כלולים.

אפרים גרינברג: זה טכני לגמרי, כדי שיוכלו להדפיס פנקסים ולחלק אותם.

אהוד שילת: 54 ימים זה בשביל להדפיס פנקסים ובשביל כל הטכנולוגיה.

שלמה מולה: אני יורד מזה, בסדר גמור.

שלמה מולה: היה חשוב לי שלא תימנע בשל כך הזכות להצביע מאנשים רבים.

ארבל אסטרחן: פסקה (2) קובעת כי "סעיפים 4 ו-5 לא ייקראו".

ארבל אסטרחן: אלה התאמות מחויבות.

ארבל אסטרחן: סעיף 4, שקובע שמפלגה רשאית להגיש רשימת מועמדים, וסעיף 5, שקובע שהצבעה תהיה בעד רשימות מועמדים, לא רלוונטיים.

ארבל אסטרחן: בפסקה (3) יש תיקון משמעותי, ולכן גם כתבתי בצד את הנוסח המשולב.

ארבל אסטרחן: סעיף 21 לחוק הבחירות עוסק בהרכב ועדות הקלפי.

ארבל אסטרחן: הוא קובע כי "הוועדה המרכזית תקבע לא יאוחר מהיום הארבעים לפני הבחירות את מספר חבריה של כל אחת מוועדות הקלפי ואת הרכבה הסיעתי מבין הסיעות המיוצגות בוועדה המרכזית, וכן תקבע את הסיעות שמהן יהיו היושב-ראש של ועדת הקלפי וסגן היושב-ראש, ובלבד שבכל ועדת קלפי יהיו מיוצגות לא פחות משלוש סיעות".

ארבל אסטרחן: כאן הציע יושב-ראש הוועדה הסדר חדש.

ארבל אסטרחן: זה עניין שלא חשבו עליו בכנסת הקודמת, שיכולה להיות בעיה כאשר בוועדת קלפי יושבים נציגים של שלוש סיעות אבל שכולן תומכות או מתנגדות במשאל העם.

שלמה מולה: באותה סיעה יכולים להיות גם מתנגדים וגם תומכים.

יריב לוין: לא רק יכולים להיות.

יריב לוין: בטוח שיהיו.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: לכן יש כאן רעיון חדש.

ארבל אסטרחן: הנוסח המוצע כאן יש בו כמה אלמנטים.

ארבל אסטרחן: דבר ראשון, נקבע שבכל ועדת קלפי, במקום הקביעה שקיימת היום, שיהיו מיוצגות לא פחות משלוש סיעות מבין הסיעות המיוצגות בוועדה המרכזית, מוצע שיהיה ייצוג לפחות לסיעה אחת שתמכה באישור ההסכם ואחת שהתנגדה.

ארבל אסטרחן: כלומר, מסתכלים על ההצבעה שהיתה בכנסת.

ארבל אסטרחן: בהצבעה בכנסת אנחנו יכולים לראות שיש סיעות שתמכו במלואן וסיעות שהתנגדו במלואן, לא מתייחסים כאן למי שלא השתתף בהצבעה או לנמנעים, ואז יודעים לגבי כל סיעה אם היא תמכה או התנגדה.

ארבל אסטרחן: אנחנו אומרים שבוועדת הקלפי יהיה נציג לפחות לסיעה כזאת ולסיעה כזאת.

ארבל אסטרחן: באשר לסיעות שהקולות בהן יהיו לא אחידים, מוצע כאן בפסקה (2) ש"אם נחלקו קולות חברי הסיעה בהצבעה ...

ארבל אסטרחן: יראו לעניין סעיף זה" – ותיכף נראה שגם לעוד כמה עניינים בהמשך – את אלה שתמכו ואת אלה שהתנגדו כסיעות נפרדות.

שלמה מולה: בשום אופן לא.

יריב לוין: אל תיבהל.

יריב לוין: לא פיצלנו אף מפלגה.

יריב לוין: זה הגיוני מאוד.

יריב לוין: תקשיב עד הסוף.

ארבל אסטרחן: אם למשל בסיעת הליכוד יהיו מי שיתמכו ויהיו מי שיתנגדו, יווצרו לעניין הזה הליכוד א' והליכוד ב'.

ארבל אסטרחן: כל אחת מהן תיחשב כסיעה ואז לעניין ההרכב של ועדת הקלפי זאת תיחשב סיעה בעד וזאת תיחשב סיעה נגד והן יבחרו נציגים.

שלמה מולה: אני לא יודע מה ההסדר לגבי המימון של תעמולת הבחירות.

שלמה מולה: אינני יודע אם הגענו לשאלה הזאת.

יריב לוין: זה לא רלוונטי.

יריב לוין: לא מחלקים כסף.

אריה אלדד: לא עושים את זה בשביל כסף.

שלמה מולה: זה ברור לי.

שלמה מולה: אני מדבר על מימון התעמולה.

אריה אלדד: אתה מדבר על מימון לראשי ועדות קלפי?

ארבל אסטרחן: מימון למפלגות.

שלמה מולה: אתה יוצר כאן תקדים שבו אם יש מפלגה, לצורך העניין הליכוד, שמתחלקת לכאן ולכאן, כאשר אתה גוזר את תהליך הבחירות, אם ייקבע שהסיעות המיוצגות בכנסת יהיה להן תקציב למימון, המדינה תממן ואז את הסיעות הללו תראה כתתי-סיעות ותהיה להן גם חלוקה תקציבית.

שלמה מולה: זה אומר שאנחנו הולכים ליצור מלחמה בתוך הסיעה.

יריב לוין: אתה צודק, אבל הסעיף הזה מתייחס אך ורק לסוגיית ועדות הקלפי.

יריב לוין: בסוגיית ועדות הקלפי יש לנו בעיה.

יריב לוין: איך תבטיח שיהיה ייצוג לשני הצדדים?

יריב לוין: הייצוג לשני הצדדים הוא לא פונקציה של מפלגות.

שלמה מולה: הייתי מעדיף ללכת לא על-פי הסיעות, אלא להגיד שיהיה - - -

יריב לוין: אבל איך תדע?

יריב לוין: חייבת להיות נקודת התייחסות.

שלמה מולה: בחוק-יסוד: משאל עם כל זה יכול היה להיפתר.

יריב לוין: אגיד לך היכן נעוצה הבעיה.

יריב לוין: אתה מוכרח להגדיר נקודת התייחסות מסוימת, שתוכל לדעת מי שייך לנגד ומי שייך לבעד.

יריב לוין: לא על-פי זה שמישהו אומר שהוא כזה, אלא על-פי איזה פרמטר ברור.

יריב לוין: הפרמטר היחיד שיש הוא לא הסיעות, כי סיעות יכולות להצביע באופן מפולג.

יריב לוין: הדרך היחידה היא לקחת כנקודת ייחוס את ההצבעה שהיתה במליאת הכנסת.

יריב לוין: זה צעד שבא לפני משאל העם שבו האנשים מצביעים וידוע היכן כל אחד עמד בדיוק.

שלמה מולה: מה תגיד אם יש בסיעה שלוש חלוקות: נמנע, בעד ונגד?

יריב לוין: לא אכפת לי כרגע אם זה סיעה של שלושה או סיעה של עשרים.

יריב לוין: ברמת העיקרון, אני מתייחס לאלה שהיו בעד כקבוצה אחת, לאלה שהיו נגד כקבוצה שנייה, והם, כמו בכל ועדת קלפי של כל מפלגה, לפי היחסיות שלהם יכולים למנות.

יריב לוין: זאת אומרת, אם יש חבר אחד שהצביע בעד הוא ממנה 1/20 לעומת סיעה של 20 שהצביעה נגד.

אריה אלדד: זה לגמרי הגיוני ואני תומך בזה בוודאי.

אריה אלדד: השאלה היא מה הנגזרת מתוך זה למימון לראשי ועדות קלפי ולסגנים.

יריב לוין: אין מימון לראשי ועדות קלפי.

ארבל אסטרחן: חברי ועדת קלפי מקבלים משכורת מוועדת הבחירות.

עמי ברקוביץ: בכל מקרה היה צריך לתפעל את אותן קלפיות.

אריה אלדד: נכון, אבל מקובל שמחלקים את העוגה הזאת בין המפלגות ויש 100 ראשי ועדות קלפי לליכוד ו-100 לזה.

אריה אלדד: כאן יכולה להיות מחלוקת בתוך הסיעות על המימון.

אריה אלדד: זה מה שחבר הכנסת שלמה מולה אמר.

איל זנדברג: מימון מפלגות או משכורות?

אריה אלדד: גם וגם.

שלמה מולה: היום בוועדת הבחירות, יש חלק שהמדינה מממנת ויש חלק שהמפלגות מממנות – המשקיפים.

ארבל אסטרחן: הכול המדינה מממנת.

ארבל אסטרחן: את כל השכר של חברי ועדות הקלפי המדינה מממנת.

אורלי עדס: המשקיפים לא מקבלים שכר.

איל זנדברג: אם המפלגה מחזירה הוצאות למשקיפים זה עניין שלה.

אורלי עדס: השכר לחברי ועדות הקלפי הוא מתקציב ועדת הבחירות.

אריה אלדד: אז נשארנו רק עם הסוגייה של המימון.

שלמה מולה: זה בעייתי מאוד.

יריב לוין: באופן עקרוני, אין מימון תעמולה, ואם יהיה – זה לא רלוונטי.

שלמה מולה: אני מעדיף שהמדינה תממן את התעמולה במקום שיגייסו כסף ממיליארדרים.

יריב לוין: אין לי בעיה, אבל בואו נסכים שזה לא יהיה בשיטה הזאת.

יריב לוין: חבר הכנסת מולה, ההצעה שלך לגיטימית, אבל היא לא מתייחסת לעניין שלפנינו עכשיו.

יריב לוין: עוד נדון בזה בהמשך, לא בסעיף הזה.

שלמה מולה: אתה לא יכול לברוח מכך שאם יחקק חוק משאל עם שקובע אם יהיה שבתון וקובע את הכול, והמדינה תממן, כל כסף צריך להיות מוּצא באמצעות ועדת הבחירות המרכזית, הכלל הזה מקובל עליי.

שלמה מולה: שאלת הייצוג, באיזה אופן וכן הלאה, היא שאלה אחרת.

יריב לוין: כעת אנחנו לא עוסקים במימון אלא דנים בסוגייה איך נאייש קלפיות ונוודא שיש בקלפי ייצוג לשני הצדדים, לתומכים ולמתנגדים.

יריב לוין: אין מחלוקת על כך שלא יתכן שבקלפי יישבו נציגים רק של צד אחד.

יריב לוין: באשר לתשלום לחברי ועדות הקלפי, הרי כל קבוצה כזאת תמנה את חברי ועדות הקלפי וישלמו להם את התשלום שמגיע להם.

יריב לוין: תמיד זה פרופורציונלי.

יריב לוין: הרי כל חבר כנסת "שווה" את הקול שלו.

אריה אלדד: התשלום הוא דרך המפלגה או ישירות לאדם?

אורלי עדס: היום יש תקציב לוועדת הבחירות, סעיף תקציבי שמיועד לכך.

אורלי עדס: המפלגה משלמת ישירות לפעילים.

אורלי עדס: היא מגייסת אותם ומשלמת להם.

אורלי עדס: היא נדרשת להעביר אלינו את כל הרשימות עם פירוט התשלום ששולם ורק אז מקבלת את מלוא התקציב.

אורלי עדס: לפני כן היא מקבלת מקדמות.

אריה אלדד: אני לא רואה בזה קושי.

יריב לוין: אין בזה קושי.

יריב לוין: זה ההסדר ההגיוני היחיד.

אריה אלדד: אם המפלגה מתחלקת 6-4, אז יחלקו את זה באותו אופן.

אריה אלדד: אני לא רואה בזה בעיה.

שלמה מולה: ומה עם המשקיפים?

אורלי עדס: משקיפים לא מקבלים שכר.

אורלי עדס: רק חברי ועדות קלפי מקבלים שכר.

שלמה מולה: אבל המפלגות כן מממנות שכר למשקיפים.

אורלי עדס: אינני יודעת מה המפלגות מממנות מתקציבן.

אפרים גרינברג: תרצה מפלגה לממן משקיף – תממן משקיף.

שלמה מולה: עו"ד ארבל אסטרחן, מה באשר למשקיפים?

ארבל אסטרחן: יש הוראה שסיעות הכנסת, לרבות הסיעות הנפרדות כפי שאנו קוראים להן כאן, יוכלו לשלוח משקיפים לוועדות הקלפי, אבל רק הסיעות שאין להן ייצוג בוועדת הקלפי.

ארבל אסטרחן: כלומר, אם בוועדת קלפי יש ייצוג לשתיים-שלוש סיעות, סיעות נוספות יוכלו לשלוח משקיפים.

ארבל אסטרחן: כפי שהיום לא מקבלים על כך מימון, גם כאן לא יקבלו מימון.

שלמה מולה: אם השאלה במשאל העם מצריכה תשובה של בעד או נגד, אם יש 4 סיעות שהן נגד את רוצה להגיד שארבע הסיעות ישלחו נציג?

יריב לוין: אם ירצו, יכולים גם היום לשלוח 4 משקיפים.

אורלי עדס: אם יש 20 סיעות ורק 3 בוועדת הקלפי, יוכלו לשלוח 17 משקיפים.

אריה אלדד: הם לא סומכים זה על זה.

אריה אלדד: הם חושבים: הוא רק אמר שהוא בעד והוא בעצם נגד.

אריה אלדד: אף אחד לא מפריע לשלוח משקיפים.

יריב לוין: אנחנו מאפשרים לשלוח משקיפים.

יריב לוין: ירצו – ישלחו.

יריב לוין: הסיכוי שיעשו כן קלוש, אני מסכים אתך, אבל מאפשרים להם.

יריב לוין: למה לנו למנוע מהם?

אורלי עדס: יש לנו הערה לפסקה הזאת.

אורלי עדס: אם כבר רוצים להיצמד לנוסח הנוכחי של החוק, בנוסח הקיים מדובר על ייצוג של לא פחות משלוש סיעות.

אורלי עדס: אנחנו מבקשים להיצמד לזה ולהותיר את האפשרות הזאת גם כאן.

אורלי עדס: המניין החוקי לפתיחת קלפי הוא שני חברים ויש סבירות גדולה מאוד שמבין שניים לא יגיע אחד ולא ייפתחו קלפיות בזמן.

אורלי עדס: לכן אנחנו מבקשים להשאיר: "לא פחות משלושה חברים".

יריב לוין: אני לא רואה בזה בעיה.

אריה אלדד: ובלבד שאחד מהם לפחות הוא בעד ואחד לפחות נגד.

אורלי עדס: האיזון יישמר במסגרת האזור.

ארבל אסטרחן: "בכל ועדת קלפי יהיו לפחות שלושה, וביניהם לפחות אחד בעד ואחד נגד".

אורלי עדס: זה תיקון גם בסעיף 21(א) וגם בסעיף 21(ב)(2).

ארבל אסטרחן: שימו לב שלא מוצע כאן לשנות את הרכבה של ועדת הבחירות המרכזית, רק את ועדות הקלפי.

ארבל אסטרחן: הרעיון הוא שבוועדת הבחירות המרכזית בכל עת יהיה ייצוג גם לסיעות שהן בעד וגם לסיעות שהן נגד, גם אם האיזון לא יהיה בדיוק לפי מה שהיה בכנסת.

ארבל אסטרחן: אבל יכולות להיות סיעות נפרדות שלא יהיה להן כשלעצמן ייצוג.

ארבל אסטרחן: בסיטואציה שתיארתי, שהליכוד נחלק, הנציגים בוועדת הבחירות יהיו רק של הליכוד, לא של מה שקראנו לו הליכוד א' והליכוד ב'.

ארבל אסטרחן: דבר נוסף שכדאי להבהיר כאן, שתמונת המצב של הסיעות תהיה כפי שהיתה ביום ההצבעה בכנסת ושינויים שיהיו אחר-כך בהרכב הסיעתי לא יובאו בחשבון.

ארבל אסטרחן: אם כך, יש לנו תיקון בסעיף 21(א)(1), כפי שאמרתי.

ארבל אסטרחן: בסעיף 21(א) תתווסף פסקה (2) לגבי הסיעות הנפרדות, ובכל ועדת קלפי יהיה לפחות נציג אחד מסיעה שתמכה ולפחות נציג אחד מסיעה שהתנגדה.

ארבל אסטרחן: אלה התיקונים בסעיף 21.

ארבל אסטרחן: פסקה (4) – בסעיף 24, סעיף קטן (ד) מדבר על המשקיפים.

ארבל אסטרחן: היום קבוע שכל רשימות המועמדים יכולות לשלוח משקיפים גם לישיבות ועדת הבחירות המרכזית, גם לוועדות האזוריות וגם לוועדות הקלפי.

ארבל אסטרחן: מוצע כאן שבישיבות של ועדות קלפי בלבד יוכל להיות נוכח כמשקיף נציג של כל סיעה, לרבות סיעה נפרדת שדיברנו עליה שאינה מיוצגת באותה ועדת קלפי.

ארבל אסטרחן: עוד מוצע לקבוע בסעיף קטן 24(ט), היום כתוב: "ישיבה של ועדת קלפי תהיה חוקית בכל מספר של חברים נוכחים, ובלבד שנכח בה גם מזכיר, אולם בעת ספירת הקולות תהיה הישיבה חוקית אם נכחו נציגים של שתי סיעות לפחות".

ארבל אסטרחן: כעת מוצע לקבוע שהישיבה תהיה חוקית "אם נכחו לפחות נציג של סיעה אחת שתמכה באישור ההסכם ושל סיעה אחת שהתנגדה לאישור ההסכם", שוב: סיעות כמשמעותן כפי שדיברנו.

ארבל אסטרחן: פסקה (5) – התיקון הבא הוא בסעיף 25.

ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף את סעיף קטן (ב8).

ארבל אסטרחן: סעיף 25 קובע שלכל סיעה יהיה בא כוח וממלא מקום ושהודעות על כך יימסרו ליושב-ראש הכנסת.

ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף שאם היו סיעות נפרדות, כפי שדיברנו עליהן, הן יקבעו את בא כוחן וממלא מקומו ויודיעו בכתב ליושב-ראש הכנסת על זהותם.

אורלי עדס: יש לי בקשה בסעיף הזה.

אורלי עדס: מאחר וההרכב הסיעתי ייקבע כפי שנאמר בסעיפים הקודמים, שצריך שיהיה ייצוג לסיעה אחת שהיא בעד ולסיעה אחת שהיא נגד, אולי אפשר יהיה לכתוב גם שההודעה אל יושב-ראש הכנסת תכלול את עמדת כל אחת מן הסיעות, בעד או נגד.

ארבל אסטרחן: בסדר.

ארבל אסטרחן: זה יהיה בסעיף קטן (ה).

אורלי עדס: ובנוסף לכך, תישלח הודעה גם לשר הפנים.

ארבל אסטרחן: תיכף אגיע לסעיף קטן (ה).

ארבל אסטרחן: זה הוספה של סעיף קטן (ב8).

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן (ג) יש הוראה לגבי שינויים בהרכב הסיעתי וכיצד הם משפיעים על הרכב הוועדות.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שאם היה שינוי בהרכב הסיעתי של הכנסת, של צירוף סיעות, והוא נעשה לאחר היום ה-49 שלפני יום הבחירות, ישתנה ההרכב הסיעתי של ועדות הקלפי שבהן יש נציגים לפחות משלוש סיעות.

ארבל אסטרחן: מוצע לתקן את הסעיף הזה ולקבוע שאם השתנה ההרכב הסיעתי, ישתנה ההרכב הסיעתי של ועדות הבחירות, אבל אם השינוי היה צירוף של סיעות שנעשה לאחר שנקבע כבר ההרכב הסיעתי של ועדות הקלפי זה לא יביא לשינוי בהרכב ועדות הקלפי.

ארבל אסטרחן: אלה כל מיני דברים טכניים.

רחל אדטו: זה מתקשר למה שאמרת על שינוי התקנון, מה הזכויות בעקבות התפצלות של סיעה, ונאמר לנו שכעת עובדים על זה.

רחל אדטו: זה מתקשר לאותו עניין, כי אז נשאל כחלק משינוי התקנון אילו זכויות או חובות יש לסיעות שמתפצלות.

רחל אדטו: מכיוון שנאמר שחלק מהדברים אתה חותך מהם ולא מאפשר להם, זה מתקשר לאותו עניין.

יריב לוין: למרות שכאן זה בעיקר חיתוך של מוֹעֵד ולא חיתוך מהותי.

יריב לוין: אם הם עשו את זה לפני המועד אז הם מוּכרים.

רחל אדטו: במסגרת שינוי התקנון אתה יכול להוסיף גם, בין היתר, את מה שעו"ד ארבל אסטרחן אומרת כרגע, שלא תהיה להם זכות - - -

יריב לוין: בעיקרון נותנים לסיעה את כל הזכויות כאשר מכירים בהתפלגות שלה.

יריב לוין: זה לא בדיוק אותה סוגייה.

יריב לוין: כאן הקו הוא קו של תאריך על-פי נקודת החיתוך.

רחל אדטו: נכון, אבל מכיוון ששנינו חברים בשתי הוועדות הללו אז צריך לזכור את מה שעו"ד ארבל אסטרחן אמרה כרגע לעניין החובות והזכויות שמעניקים גם לפילוג וגם לפרישה של סיעות.

יריב לוין: את אומרת דבר נכון, אבל אלה לא תיקוני תקנון אלא תיקוני חוק.

יריב לוין: אם את נותנת לסיעה שפרשה ייצוג בוועדות בחירות זה פונקציה של חוקי הבחירות ולא של תיקון התקנון.

רחל אדטו: צריך לזכור את זה, כי תמיד יכולה לבוא סיעה שהתפלגה לפני משאל עם, לפני בחירות וכדומה ולהגיד: יש לנו זכות לשבת בוועדות הקלפי.

רחל אדטו: הקשר גם ישיר וגם עקיף.

יריב לוין: את צודקת, אבל המסלול הוא בחוק ולא בתקנון.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן 25(ה) קובע היום שיושב-ראש הכנסת יודיע ליושב-ראש הוועדה המרכזית על הפרטים האמורים באותו סעיף ושינויים בהם.

ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף, בהתאם להערת אנשי ועדת הבחירות ומשרד הפנים, שיושב-ראש הכנסת יעביר לשר הפנים וליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, לא יאוחר מהיום החמישים שלפני יום עריכת משאל עם, את רשימת סיעות הכנסת, לרבות סיעות נפרדות.

אורלי עדס: וגם כאן בציון עמדתן.

ארבל אסטרחן: וגם את באי-כוחן וממלאי מקומם.

ארבל אסטרחן: פסקה (6) – סעיף 39 הוא סעיף חשוב שעוסק במסירת המידע מפנקס הבוחרים לסיעות.

ארבל אסטרחן: מוצעים בו כמה תיקונים.

ארבל אסטרחן: בסעיף יש הגדרה של "היום הקובע", שקובעת: או היום החמישים לפני יום הבחירות, או אם יש בחירות במועד קצר בגלל חוק הפיזור וכולי אז יום היווצרות העילה.

ארבל אסטרחן: היות וכאן זה תמיד יהיה תשעים ימים, מוצע להגדיר את "היום הקובע": "היום שלאחר היום שבו נוצרה העילה לעריכת משאל העם".

ארבל אסטרחן: העילה זה ההצבעה בכנסת.

ארבל אסטרחן: אחר-כך יש הגדרה של "מפלגה" שקובעת: "מפלגה שיש לה ייצוג בכנסת, או מפלגה שנרשמה לפי חוק הבחירות ובא כוחה הודיע שבכוונתה להגיש רשימת מועמדים".

ארבל אסטרחן: בהמשך יש הוראות לגבי מסירת מידע בבחירות גם למפלגות שמיוצגות בכנסת וגם למפלגות שאינן מיוצגות ורק רשומות והודיעו שבכוונתן להתמודד.

ארבל אסטרחן: כאן מוצע בהמשך שמפלגות שאינן מיוצגות בכנסת לא יקבלו מידע מפנקס הבוחרים אלא רק מפלגות שמיוצגות בכנסת.

ארבל אסטרחן: בסעיף קטן 39(ב) נקבע ששר הפנים ימסור למפלגה או לסיעה מידע.

ארבל אסטרחן: כאן מוצע להוסיף: "לרבות לסיעה נפרדת".

ארבל אסטרחן: כלומר אם יש סיעה שנחלקה לשתי סיעות, כפי שדיברנו, שתיהן יקבלו את המידע.

ארבל אסטרחן: בהמשך כתוב שלא יעשו שימוש במידע אלא לצורכי התמודדות בבחירות.

ארבל אסטרחן: יובהר שזה רק לצורכי משאל העם כמובן כי זה מידע רגיש.

ארבל אסטרחן: אלה התיקונים בסעיף 39.

יריב לוין: יש הערות נוספות לעניין הזה?

יריב לוין: אין.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: הישיבה נעולה.