ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 169, 2010-01-26 13:00

אופיר אקוניס: שלום לכם.

אופיר אקוניס: אני מצטער על האיחור, אנחנו פשוט בשרשור של ישיבות.

אופיר אקוניס: אנחנו בהצעת חוק חניה לנכים (תיקון – הצבת תמרור וסמכות אכיפה במקום שהוקצה לרכב נכה), התשס"ט-2009, של חבר הכנסת זבולון אורלב.

אופיר אקוניס: ההצעה הזאת עברה בקריאה טרומית ב-18 בנובמבר, ואנחנו מקיימים בה דיון ראשון בהכנה לקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת זבולון אורלב, בבקשה.

זבולון אורלב: צהריים טובים.

זבולון אורלב: הוועדה המכובדת הנוכחית, ועדת הכלכלה, וגם הוועדה לביקורת המדינה דנו ארוכות בקדנציה הקודמת בתופעה החמורה של חנייה במקום ששמור לנכים.

זבולון אורלב: היו בעיקרון שתי בעיות: האחת – אזרחים עשו שימוש לרעה בתווי חנייה מזויפים של נכים.

זבולון אורלב: הטענה הייתה אז שעל כ-90-80 אלף תעודות חוקיות יש עוד כמספר הזה תעודות בלתי חוקיות.

זבולון אורלב: הבעיה הזאת באה על פתרונה כאשר ב-1 בינואר בשנה שעברה אין יותר תג גדול של נכה, אלא יש תעודה שאיננה ניתנת לזיוף.

זבולון אורלב: אני מונה את זה בין הישגי הפרלמנטריים.

זבולון אורלב: זאת תוצאה של עבודה פרלמנטרית קשה.

אופיר אקוניס: אי אפשר לזייף.

זבולון אורלב: אי אפשר לזייף וגם יכולים לקרוא אותה באופן אלקטרוני, ויש מאגר ועוד כל מיני יתרונות.

זבולון אורלב: הבעיה השנייה היא ההתנהגות האנטי-תרבותית החמורה ביותר שפוגעת בזכויותיהם של נכים בכך שתופסים את מקומות החנייה הספורים שקיימים בחניון.

זבולון אורלב: הרי לנכה שיש לו לפחות סימן של עגלה שמסמן שהוא מתקשה בניידות, אין חלופה אחרת.

זבולון אורלב: אם הוא יגיע למקום, והמקום תפוס – אין לו מה לעשות, הוא צריך לחזור הביתה.

זבולון אורלב: לכן חשבנו, אדוני, שמן הראוי להחמיר היום מאוד בענישה.

זבולון אורלב: על-פי הבנתנו, הענישה של אזרח שלא עושה שימוש לרעה בתו נכה, אלא חונה במקום השמור לנכים, ומקבל על כך קנס של 500 שקלים, הוא קנס לא מרתיע.

זבולון אורלב: חשבנו שצריך להגדיל אותו, אבל אני נמצא במלכוד מכיוון שוועדת השרים לא אהבה את הצעתי להגדיל את הקנס ל-5,000 ₪, ואני קיבלתי על עצמי לתאם ולעבוד רק בהסכמה עם הממשלה.

אופיר אקוניס: נכון.

אופיר אקוניס: זה אמרת גם במליאה.

זבולון אורלב: והרי אם אפר הסכמה עם הממשלה לא אוכל לחוקק יותר, ובוודאי אני במעמדי אשמור התחייבויות שקיבלתי על עצמי.

זבולון אורלב: אף על פי שאני אומר באופן גלוי שוועדת השרים שגתה, ואני אנסה לשכנע את משרדי הממשלה להגדיל בכל זאת באופן ניכר את הקנס.

זבולון אורלב: העניין השני שיש בחוק הוא הסוגיה של הצבת תמרור.

זבולון אורלב: היום, לפי החוק הקיים, בעל נכס שמחזיק בנכס לא רשאי להציב תמרורים של נכים כדי לשמור על מקומות חנייה.

זבולון אורלב: צריכים הסמכה בחוק, והבנתי שעל החלק הזה יש הסכמה מלאה של הממשלה.

זבולון אורלב: אלה שני העניינים שקיימים בחוק.

זבולון אורלב: ברור לגמרי היום שיש מקומות רבים מאוד שהם מקומות חנייה פרטיים סגורים שבהם רוצים להקצות מקומות לנכים, והחוק היום אינו מאפשר.

זבולון אורלב: אם החוק יעבור הוא יאפשר להציב את אותם תמרורים בפרוצדורה הרגילה של הצבת תמרור.

זבולון אורלב: תודה.

איתי עצמון: אני מעוניין לשאול שאלה קטנה.

איתי עצמון: לפי מה שהבנתי משיחות עם נציגי הממשלה, מדובר רק על מקומות חנייה לנכים שהוקצו לפי דין.

איתי עצמון: לפי דין, לא מדובר על מקומות פרטיים בהכרח.

איתי עצמון: זאת אומרת בתקנות התכנון והבנייה ובדברי חקיקה נוספים יש הסדר בעניין מקומות חנייה נגישים לנכים.

זבולון אורלב: זה ההבדל בין משפטן שצודק לבין איש ציבור שמציג את זה באופן ציבורי בשפה שווה לכל נפש.

איתי עצמון: רציתי להבין את הכוונה המדויקת של חבר הכנסת.

זבולון אורלב: אתה התכוונת כוונה מדויקת, והחוק כאן מגדיר את זה, אבל לא רציתי להיכנס לפרטים האלה.

איתי עצמון: נתייחס לנוסח כשנקרא.

זבולון אורלב: זה חוק קצר, ואני אשמח אם נשלים אותו היום לקריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: נשמע, כמובן, את כל מי שביקש להירשם לדיון.

אופיר אקוניס: לא הבנתי לגבי הסכום מה הצעתך החדשה.

זבולון אורלב: הצעתי החדשה היא שאנסה לשכנע, ככל שאוכל, את משרדי הממשלה להסכים להעלות את הקנס.

אופיר אקוניס: כרגע אתה כותב 5,000.

זבולון אורלב: אמרתי לך, לזה ועדת השרים לא הסכימה.

זבולון אורלב: העירו לי כאן שמי שמתחזה לנכה וחונה במקום חנייה לנכים, שם הקנס הוא מאוד גבוה, נדמה לי שאמרו שהוא 12 אלף שקלים אפילו.

חוה ראובני: זה לא מתחזה.

זבולון אורלב: על סוגים מסוימים יש קנס מאוד גבוה, אבל על הדבר הרגיל, הפשוט, שבא אדם מן היישוב וחונה באופן בוטה במקומו של נכה שמסומן בכיסא גלגלים – הקנס, למיטב ידיעתי, הוא רק 500 שקלים.

זבולון אורלב: לצערנו, האכיפה לוקה, ובמקום שהאכיפה לוקה צריך הרתעה.

זבולון אורלב: לכן אדם כזה אומר לעצמו שאם הסיכון הוא 500 שקל, יתפסו אותו פעם בשנה.

זבולון אורלב: פעם בשנה הוא מוכן; אבל אם הוא ידע שהקנס הוא 5,000 שקל ויתפסו אותו פעם בשנה – לזה הוא לא מוכן.

זבולון אורלב: לכן חשבתי שלהוסיף פקחים לא נצליח, אז לדעתי היו צריכים להגדיל את ההרתעה.

זבולון אורלב: אבל, כאמור, אני כאן כבול.

אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול את המשטרה בעניין חניית נכים:

אופיר אקוניס: בזמנו אמרתם לי בביקור אצלכם שבכחול-לבן בחוקים העירוניים אתם לא אוכפים כמעט, אלא זה הפיקוח העירוני.

אופיר אקוניס: בעניין הזה יש אכיפה?

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב אומר שהאכיפה איננה קיימת.

זבולון אורלב: היא קיימת, אבל לא אינטנסיבית.

רוני לוינגר: חנייה במקום השמור לנכה היא עבירה מועדפת אצלנו לאכיפה.

רוני לוינגר: היא נמצאת בנוהל מדיניות אכיפה.

רוני לוינגר: עקרונית המשטרה לא מתעסקת בעבירות חנייה שאינן מפריעות לתנועה.

רוני לוינגר: בזה מטפלים הפקחים העירוניים.

רוני לוינגר: אנחנו מטפלים בחניות המפריעות לתנועה ובחנייה במקום השמור לנכה.

רוני לוינגר: אנחנו מגדירים את העבירה הזאת כעבירת בריונות.

רוני לוינגר: לא פעם הבאתי את הנתונים לשולחן הוועדה – למעלה מ-11 אלף דוחות בשנה- -

שמואל חיימוביץ': וזה הולך ופוחת כל פעם.

שמואל חיימוביץ': פעם הייתם נותנים 30 אלף.

רוני לוינגר: 30 אלף אף פעם לא הצגתי.

אופיר אקוניס: אתה גורר או נותן את הקנס?

רוני לוינגר: אנחנו לא גוררים, אנחנו נותנים קנס של 500 שקל- -

אופיר אקוניס: אז מה זה נותן?

אופיר אקוניס: הנכה מפסיד.

אופיר אקוניס: פורע החוק שחנה בחניית נכים – שזה גם דבר לא מוסרי, דרך אגב.

אופיר אקוניס: לפני שזה לא חוקי צריך קצת מוסר, קצת רגש.

אופיר אקוניס: אני לא מבין איך מעזים- -

זבולון אורלב: זה אנטי אנושי.

אופיר אקוניס: נכון, בראש ובראשונה זה עניין מוסרי, אנטי אנושי ובלתי מתקבל על הדעת.

אופיר אקוניס: אז אתה נותן לו את הקנס, אבל אתה לא גורר.

אופיר אקוניס: אתה לא מסייע בפועל לנכה, אלא יש לך פשוט עונש של קנס למפר החוק.

רוני לוינגר: נכון.

רוני לוינגר: אין לנו סמכות לגרור את הרכב שחנה בחניית נכה.

רוני לוינגר: בגלל הסיבות שעלו כאן אנחנו רואים בעבירה הזאת עבירה חמורה, מכיוון שהיא אנטי מוסרית ואנטי חברתית, ולכן אנחנו מגדירים אותה בסל העבירות המצומצם שאנחנו מגדירים כעבירות מועדפות לאכיפה.

רוני לוינגר: השוטרים מונחים לאכוף, ואכן עושים אכיפה.

יואב ירדני: אני מנהל אגף הפיקוח בעיריית תל-אביב.

יואב ירדני: לגבי אכיפה, במהלך 2009- -

אופיר אקוניס: סליחה, רגע, לפני עיריית תל-אביב.

אופיר אקוניס: חשבתי שאתה הבא בתור, אבל יש כאן רשימה, והבא בתור הוא דרור כהן.

דרור כהן: אני מתנצל שאני נכנס לדיון דווקא בראש הישיבה, אני פשוט צריך להשתתף היום בלוויה, ואני צריך ללכת.

דרור כהן: אני גמלאי של המשטרה, וכיום אני מקבוצת קניוני ישראל ובאתי בשם איגוד לשכות המסחר.

דרור כהן: אין לנו שום התנגדות לרעיון של פינוי מקומות הנכים.

דרור כהן: זה צריך להתבצע בהרתעה, לא מכיוון שאני לא רוצה גרירה, אלא משום שאני לא יכול ליישם אותה בחניון סגור.

דרור כהן: אין שם פתרון טכני לעניין הזה.

דרור כהן: מעבר לכך שאין לנו סמכויות אכיפה, אם גם היום אני אמציא פתרון טכני- -

זבולון אורלב: - - - מחייבים אותך- - -

דרור כהן: אבל אז לא נשאר לי שום אמצעי אחר, לפי הגדרת החוק.

דרור כהן: אני מציע שהרשויות יאכפו את החוק גם אצלי כאשר התמרור יהיה מאושר.

זבולון אורלב: לפי החוק הזה, בוודאי שכן.

זבולון אורלב: אם יהיה תמרור הפקח העירוני יוכל לאכוף את החוק.

דרור כהן: אבל ברגע שנשארת האפשרות, והרשות המקומית לא תרצה לבצע את זה, זה יישאר לפתחי, ואני לא רוצה להשאיר את זה פתוח.

דרור כהן: גם לרשויות המקומיות אין פתרון להיכנס לחניון סגור עם גרר שיפנה את הרכב.

דרור כהן: לכן צריך להשאיר את זה באכיפה ולעשות את זה כמה שיותר מהר.

איתי עצמון: אכיפה בדמות קנס.

דרור כהן: כן, כן.

שמואל חיימוביץ': עיריית תל-אביב אומרת שאפשר להיכנס לחניון ולגרור.

יואב ירדני: לחלק מהחניונים אפשר להכניס גרר נמוך שנשלט מאחור, ואפשר להיכנס לתוך אותם חניונים ולהוציא מכוניות, ובמקומות שלא ניתן, לא גוררים.

דרור כהן: אין לך רוחב שביל בשביל לבצע את זה.

דרור כהן: גם אם תעשה את זה התוצאה תהיה שאתה תעשה שירות חנייה.

דרור כהן: אם אתה עירוני - -

יואב ירדני: הוא עירוני.

דרור כהן: אתה עושה את זה בתחום שלי?

דרור כהן: מצוין.

יואב ירדני: זאת בדיוק הנקודה שאנחנו מדברים עליה כרגע, שחלק משינוי החוק צריך לייצר מצב שיאפשר לרשויות המקומיות לאכוף גם בחניונים פרטיים שגובים בהם כסף.

יואב ירדני: צודק חבר הכנסת אורלב- -

דרור כהן: רק לא להטיל את זה עלינו כדי לייצר זרוע אכיפה.

זבולון אורלב: ודאי שלא עליכם.

דרור כהן: אבל זה לא ברור.

זבולון אורלב: יהיה ברור.

דרור כהן: תודה רבה.

דרור כהן: חילקתי פה נייר עמדה שביקשתי לחלק.

אופיר אקוניס: תודה, קיבלנו.

דרור כהן: תודה, להתראות.

אופיר אקוניס: חוה, בבקשה.

אופיר אקוניס: התייחסותך להצעת החוק.

חוה ראובני: יש נוסח שסוכם בין עורכת הדין יפעת רווה לבין המציע, ויש בו שינויי ניסוח שעשינו עם היועץ המשפטי של הוועדה.

חוה ראובני: זה נוסח שבוודאי יהיה מקובל על הממשלה.

חוה ראובני: החשיבה שלנו היא שאנחנו רוצים להגיע למצב שבו ייאכפו מקומות החנייה- -

אופיר אקוניס: זה לא הועבר.

אופיר אקוניס: הנוסח הועבר רק הבוקר?

איתי עצמון: אנחנו לא קיבלנו נוסח עד היום בבוקר.

איתי עצמון: הנוסח היה גולמי והכנסנו בו שינויים ברמה של עקרונות.

איתי עצמון: כלומר לא קיבלנו – לא אנחנו ולא הוועדה – כל נוסח אף על פי שהחלטת ועדת השרים קובעת שהנוסח תואם והוסכם עם משרד המשפטים.

איתי עצמון: אני רק חייב להבהיר את הנקודה הזאת.

חוה ראובני: הייתה, כנראה, תקלה.

איתי עצמון: הייתה תקלה, אבל צריך להבהיר את העניין.

חוה ראובני: אבל המהות בוודאי מוסכמת.

חוה ראובני: על-פי דין, בעיקר דיני תכנון ובנייה- -

זבולון אורלב: אפשר לקחת ממשרד המשפטים.

אופיר אקוניס: אי אפשר, תראה איך זה נראה.

איתי עצמון: הנוסח שהועבר הוא ברמה של עקרונות.

זבולון אורלב: אני יכול לקבל את זה?

איתי עצמון: זה נוסח שסוכם אתך, נכון?

זבולון אורלב: זה סוכם איתי בקדנציה הקודמת.

זבולון אורלב: אתה חושב שאני זוכר?

איתי עצמון: יש למשרד המשפטים עותק של הנוסח?

איתי עצמון: אז אם אפשר להעביר לחבר הכנסת אורלב.

אופיר אקוניס: זה קרה לנו בשבוע שעבר עם עוד משרד ממשלתי ולא יכולנו להצביע, פשוט מכיוון שלא היה לנו הנוסח.

אופיר אקוניס: הדיון הזה נקבע זה לא מכבר, והקריאה הטרומית הייתה בנובמבר, לא ביום רביעי האחרון.

חוה ראובני: המהות היא שיש דינים שמחייבים מקומות פרטיים שיש להם אופי ציבורי, להקצות מספר מסוים של מקומות חניה לנכים.

חוה ראובני: כיום יש שאלה משפטית האם לרשות המקומית יש סמכות להציב שם תמרורים.

חוה ראובני: בפועל היא לא עושה את זה.

חוה ראובני: אותם בעלי מקומות או המחזיקים בנכסים – קניונים, אוניברסיטאות או בתי חולים – שמים שם שלטים.

חוה ראובני: לשלטים האלה אין תוקף של תמרור, הם לא עברו הליך אישור תמרורים, וממילא אי אפשר לאכוף אותם כתמרור.

חוה ראובני: הרעיון הוא שאנחנו נסיר את הספק המשפטי, נסדיר במפורש סמכות לרשות המקומית לתמרר את מקומות החנייה שממילא היה חובה להקצות אותם, על-פי דין, ואז ניתן יהיה להקצות אותם בדיוק כמו תמרור חניית נכים שנמצא ברחוב, במרחב הציבורי הרגיל.

חוה ראובני: זאת המהות של ההצעה, זה מה שהוסכם עם המציע.

חוה ראובני: לעניין האכיפה אנחנו חושבים שלבד מן העובדה שבחוק חניית נכים יש אפשרות להגיע אפילו עד 12 אלף שקל, זאת ענישה שהיא לא בעבירת קנס, דהיינו שנותנים דוח על 5,000 שקל, אלא זאת עבירה של הזמנה לדין.

חוה ראובני: זאת אפילו לא עבירת תעבורה, זה בית משפט שלום: הליך חקירה, העמדה לדין, ויהיה משפט.

חוה ראובני: הוא יעמוד לדין, הקראת כתב אישום בעוד שנתיים, הוכחות שנתיים אחר כך, ובעוד 5 שנים הוא אולי יקבל 750 שקל קנס – אחרי הליך של טיעונים לעונש, מצבו הכלכלי ומצבו האישי, וכמה הוא טעה וכמה הוא התחרט, וכמה זה היה עינוי דין, וזאת עבירה מלפני 5 שנים.

חוה ראובני: לדעתנו, הדרך הנכונה יותר לאכוף את זה, היא כמו שזה נאכף היום: ברגע שזה תמרור זאת אכיפה דרך צו עבירות קנס.

חוה ראובני: הפקח יכול לתת דוח במקום.

חוה ראובני: תוך 90 יום יש הרשעה ותשלום, וזה נגבה כעבירת קנס, כולל אי חידוש רישיון נהיגה, כולל עיקולים.

איתי עצמון: אבל סכום הקנס הוא רק 500 ₪.

חוה ראובני: סכום הקנס נכון להיום בצו עבירות קנס על חניית נכים זה המדרגה הגבוהה ביותר שמיוחסת בצו לעבירת חנייה.

חוה ראובני: מקסימום בצו עבירות קנס שאפשר להגיע אליו הוא אלף.

זבולון אורלב: אז זה תיקון בצו.

זבולון אורלב: מה הבעיה לעשות תיקון?

חוה ראובני: אפשר.

איתי עצמון: אפשר גם לעשות תיקון חקיקה.

איתי עצמון: הבעיה היא לא הטכניקה, אלא מה ההסכמה.

זבולון אורלב: הם מוכנים.

חוה ראובני: אין עבירות חנייה במדרגה מעל 500 שקל וכל עבירות החנייה האחרות נמצאות מתחת לסכום זה.

חוה ראובני: התפיסה שלנו היא שהפועל היוצא של ההרתעה הוא לאו דווקא גובה הקנס.

חוה ראובני: אלה מבינינו שיושבים כאן, ואין להם תגי נכה, אלא חונים בכחול-לבן, אף על פי שהקנס הוא רק 100 שקל, משלמים את זה בדרך כלל, כי אמנם זה רק 100 שקל, אבל יודעים שפקח מגיע תוך 10 דקות.

חוה ראובני: יש מתאם בין שכיחות האכיפה והסיכוי להיתפס לבין הציות לחוק.

אופיר אקוניס: זה לא דיני תעבורה, זה דיני גזברות העירייה.

חוה ראובני: זה לא.

אופיר אקוניס: זה כן דיני גזברות העירייה.

אופיר אקוניס: אני אומר את זה כתושב תל-אביב.

אופיר אקוניס: את הזכרת את הדבר הזה, וזה בוודאי קורה בערים אחרות.

אופיר אקוניס: בעניין הזה יש גבול לעריצות השלטונית, גם המוניציפלית.

אופיר אקוניס: כמה פקחים יש שם?

אופיר אקוניס: יש שם פקחים שעוברים בצורה אגרסיבית.

אופיר אקוניס: זה לא דבר שהוא למען התעבורה הטובה בתל-אביב.

אופיר אקוניס: ברור כשמש שיש שכונות שלמות בתל-אביב שאין בהן שום הצדקה לסימון של כחול-לבן, חוץ מלהעמיק את הגבייה של העירייה.

חוה ראובני: האמירה שלי לא הייתה לגבי מטרת האכיפה- -

אופיר אקוניס: זה ברור כשמש.

אופיר אקוניס: אין שום קשר לתעבורה – סימון כחול לבן באיזה חניון במקום שברור שלא צריך להיות שם כחול-לבן, אלא אפור.

אופיר אקוניס: שכונות שלמות נצבעו בכחול-לבן בשנים האחרונות סתם כדי לגבות עוד כסף מהציבור.

חוה ראובני: האמירה שלי היא שברגע שאדם יודע שהקנס יוטל בוודאות גבוהה תוך זמן קצר הוא יציית לחוק גם אם הקנס לא גבוה.

חוה ראובני: לכן אם לעירייה תהיה סמכות להטיל את הקנס של 500 וכל יום כל קניון יזכה לביקור ושניים-שלושה דוחות כאלה, זה ייצור גם אפקט הרתעתי בקנסות נמוכים.

אופיר אקוניס: שם לא זוכים לביקור, נכון חבר הכנסת אורלב?

חוה ראובני: היום לא, כי היום אין סמכות לגבות שם קנסות.

אופיר אקוניס: לא, גם ברחוב.

זבולון אורלב: יש כאן שני דיונים נפרדים- -

אופיר אקוניס: נכון מאוד.

זבולון אורלב: אני מניח שכולנו רוצים לצמצם ככל האפשר את התופעה הבלתי מוסרית, כפי שקרא לה היושב ראש או הבלתי אנושית שאני קורא לה, של תפיסת מקומות חנייה לנכים.

זבולון אורלב: אני מבין שעל זה יש הסכמה.

זבולון אורלב: השאלה היא כרגע מהי הדרך.

זבולון אורלב: האם הדרך היא הגדלת הקנס – כן או לא.

זבולון אורלב: כשלעצמי אין לי ספק שככל שהעונש יותר כבד – העונש מרתיע.

זבולון אורלב: על יסוד זה בנוי כל החוק הפלילי.

זבולון אורלב: לא הרי עונש של רוצח ואנס כעונש של גנב.

זבולון אורלב: ככל שאתה עובר עבירה חמורה יותר כך אתה נענש בחומרה גדולה יותר, הן במה שמדובר בכסף והן במה שמדובר במאסר.

זבולון אורלב: אז הקשר בין הרתעה לבין חומרת הענישה קיימת.

זבולון אורלב: אלא מה, אני לא אינסטלטור משפטי.

זבולון אורלב: אני מודה, אני לא יודע איך בונים את הדבר הזה.

זבולון אורלב: אני בטוח שאת צודקת כשאת אומרת ש-5,000 שקל זה משפט.

זבולון אורלב: אז אני פונה אלייך כי עובד מדינה לא צריך לומר רק מהן הבעיות, אלא גם לומר מה הפתרונות.

זבולון אורלב: אם אנחנו רוצים להחמיר בענישה – ומבחינתי, שעל כל תמרור יהיה כתוב שמי שיחנה יחטוף 5,000 שקל, זה ירתיע אותו.

זבולון אורלב: הלוואי שזה היה כתוב כך על כל תמרור.

זבולון אורלב: תאמיני לי, אף אחד לא היה חונה.

זבולון אורלב: אבל אני מסכים – יכול להיות ש-5,000 שקל זה מוגזם.

זבולון אורלב: תמצאו את המבנה המשפטי כך שהוא לא יצטרך ללכת לבית משפט במשך 5 שנים.

זבולון אורלב: תחליטו מה צריך לעשות: לתקן את הצו או משהו אחר.

זבולון אורלב: נגיע לגובה קנס שאתם חושבים שהוא סביר כי אתם מתמצאים בזה יותר טוב ממני.

זבולון אורלב: לכן הסכמתי, אני לא מתמצא בגובה קנסות.

זבולון אורלב: אני אציע לתת פטיש חמישה קילו על הראש של מי שחונה במקום של נכים.

שמואל חיימוביץ': על האוטו.

שמואל חיימוביץ': זה יותר חמור.

חוה ראובני: האמירה שלנו היא שקודם כול צריך להגיע למצב שבכלל אפשר לאכוף, היום האכיפה היא בלתי אפשרית בכלל.

חוה ראובני: כשאפשר יהיה לאכוף אוטומטית נגררת מזה היכולת לתת קנס של 500 שקל בקנס ולא במשפט.

זבולון אורלב: נכון.

זבולון אורלב: תשאלי את עיריית תל-אביב כמה קנסות נותנים ותראי את היקף התופעה.

זבולון אורלב: לא מדובר על תופעה זניחה.

זבולון אורלב: המשטרה מדברת על 12 אלף.

זבולון אורלב: כמה קנסות יש בתל-אביב בשנה?

יואב ירדני: בנושא חנייה לנכים 8,300 דוחות חנייה.

זבולון אורלב: 8,300 דוחות רק בתל-אביב, אדוני.

זבולון אורלב: זאת תופעה נרחבת.

אופיר אקוניס: אין ויכוח שצריך להגדיל את הקנס.

אופיר אקוניס: אין שום שאלה בעניין הזה.

אופיר אקוניס: אני רק לא מבין, אתה העברת את זה בטרומית עם הסכום.

זבולון אורלב: לא, אני העברתי את זה בעוד שידעתי שיש התנגדות לגובה הסכום.

אופיר אקוניס: אבל הנוסח שמופיע פה- -

זבולון אורלב: הנוסח עבר פורמלית עם הסכום.

זבולון אורלב: אבל אני מודה –ידעתי שאין הסכמה ל-5,000 שקל.

זבולון אורלב: אני יודע את זה, ואני אומר את זה בצורה ישירה והגונה.

זבולון אורלב: אבל אני מסכים כי יש דיון בוועדה.

זבולון אורלב: למה יש דיון בוועדה?

זבולון אורלב: כי מנסים לשכנע זה את זה.

זבולון אורלב: יש כאן גם היושב ראש שאיננו מחויב, הוא רואה את התמונה כולה.

אופיר אקוניס: חוה, אני רואה את הנוסח.

אופיר אקוניס: באמת לא תקין שהוא עבר רק בבוקר שבו אנחנו מתחילים לקיים דיון- -

עידית חנוכה: זה משרד המשפטים.

אופיר אקוניס: בסדר, משרד המשפטים.

אופיר אקוניס: אני אומר לממשלה – למשרד המשפטים ולמשרד התחבורה.

אופיר אקוניס: אני קורא, ואני לא מבין – אין פה העלאה של הסכום, וברור כשמש שבדבר הזה צריך להעלות את הסכום כי ההרתעה תהיה הרבה יותר עמוקה.

אופיר אקוניס: זה דבר חשוב.

אופיר אקוניס: גם הרתעה היא דבר חשוב.

אופיר אקוניס: כאשר אדם יודע שהוא יקבל קנס גדול – אני לא יודע אם 5,000, אנחנו יכולים לדון על סכומים אחרים, גבוהים יותר – הוא יירתע.

אופיר אקוניס: 500 שקל הוא יכול לספוג פעם-פעמיים בשנה, אבל סכום הרבה יותר גבוה שנכפיל פי 2 או 2.5 או פי 4 - -

חוה ראובני: אבל אז זה לא יהיה עבירות קנס.

חוה ראובני: ההצעה שלנו היא שהתיקון בגובה הקנס לא יהיה פה, אלא בצו עבירות קנס, וכך ההעלאה תהיה שם.

חוה ראובני: בכך נישאר עדיין במסלול של עבירות קנס.

איתי עצמון: לא, סליחה.

איתי עצמון: אנחנו דנים כאן בהצעת חוק ולא בטיוטת הצעה לתיקון צו עבירות קנס.

איתי עצמון: לכן כרגע משאין בפני הוועדה שום טיוטה- -

זבולון אורלב: אתה לא יכול לעשות תיקון עקיף?

איתי עצמון: אפשר לקבוע תיקון חקיקה שיגבר על האמור בצו התעבורה, שיקבע שעל אף האמור בכל דין, לרבות בצו הזה, הקנס על עבירה כזאת יהיה 1,000 ₪.

זבולון אורלב: עדיין במסגרת מסלול של צו.

שמואל חיימוביץ': לא.

זבולון אורלב: למה לא?

חוה ראובני: נמצא אצלנו בהכנה תיקון לצו עבירות קנס בעניינים אחרים.

חוה ראובני: אנחנו יכולים לשלב שם העלאה.

חוה ראובני: זה נושא שנדון אצלנו במשרד במסגרת הצו.

חוה ראובני: זה לא על השולחן כרגע.

איתי עצמון: נכון, זה לא על השולחן כרגע, וכרגע הדיון לא עוסק בכך.

איתי עצמון: הוא עוסק בהצעת חוק שלפיה חבר כנסת מעוניין להעלות את הקנס.

איתי עצמון: השאלה היא האם יש לכם איזושהי הצעה.

איתי עצמון: לדעתי, ניתן להוסיף סעיף בפקודת התעבורה שיגבר על הוראות הצו, שיקבע שהקנס יוכל להיות 1,000 או 700 – כל סכום שתקבעו.

זבולון אורלב: בלי ללכת לבית משפט.

זבולון אורלב: אנחנו מקבלים את העיקרון שלכם שזה צריך להישאר במסגרת קנסות.

זבולון אורלב: אני אמרתי, אני לא אינסטלטור משפטי, אני לא יודע לבנות קונסטרוקציה משפטית.

זבולון אורלב: אני לא מתכוון לפגוע באינסטלטור.

איתי עצמון: אני רוצה לחדד עוד נקודה כפי שהעירה גם ממלאת מקום מנהלת הוועדה.

איתי עצמון: אנחנו עכשיו בהכנה לקריאה ראשונה.

איתי עצמון: לקראת הכנה לקריאה שנייה ושלישית תביאו טיוטה של הצעה, ואפשר להוריד את ההוראה, ואז לא יהיה בה צורך, אם הם יעלו את הקנס בסכום שאתה רוצה.

איתי עצמון: אבל כרגע, אם כוונתך היא להעלות את סכום הקנס ניתן לעשות זאת בחקיקה ראשית, זה לא משהו שהוא בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: אמרתי לך שאין שום ספק שצריך להעלות את הקנס, רק אני מחויב אישית להסכמות.

חוה ראובני: ההצעה שלנו היא לעשות תיקון במסגרת צו עבירות קנס כשהתקרה שאפשר להגיע אליה, לפי נוסח הצו הנוכחי, היא 1,000 שקלים, אף כי מונחת על שולחן הוועדה הצעה לתיקון הצו גם מבחינת תקרת הסכומים.

חוה ראובני: לקבוע מדרגת קנס גבוהה יותר של 1,500 שקלים זה דבר שמונח על השולחן.

איתי עצמון: אבל לא מדברים על חנייה.

חוה ראובני: לא.

חוה ראובני: קודם כול היא יוצרת את המדרגה הזאת שלא קיימת.

חוה ראובני: שנית, הצעה לגבי חניית נכים, אין.

חוה ראובני: אבל זה מה שמוסכם בשולחן הזה.

איתי עצמון: בשלב ההתחלתי הזה של החקיקה ניתן יהיה לשלב בהצעת החוק, ובהכנה לקריאה שנייה ושלישית אנחנו נוכל להשמיט את הסעיף אם תביאו טיוטה של צו שכוללת תיקון, והוועדה תדון ותאשר את הסכום, כפי שתמצא לנכון.

רוני לוינגר: מה שסוכם בין המציע לבין הממשלה הוא שלא דנים בסעיף הזה.

איתי עצמון: זה עניין של חברי הכנסת.

רוני לוינגר: כך אמר חבר הכנסת בהגינותו.

איתי עצמון: ובכל זאת הכנסת היא זאת שמחוקקת חוקים.

זבולון אורלב: רוני, אני חולק עליך.

זבולון אורלב: אתה מנסח באופן מאוד לא נכון את מה שהסכמתי.

רוני לוינגר: ככה הוסבר.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אני אומר באופן הכי נכון: מה שאושר בוועדת השרים לחקיקה זה בלי הסעיף של העלאת הקנס.

רוני לוינגר: זה מה שאמרתי, זה נכון.

זבולון אורלב: זה לא אומר שאינני רשאי להעלות פה לדיון ולנסות לשכנע.

זבולון אורלב: אני כל הזמן מדגיש שאני מחויב להסכמה.

זבולון אורלב: אתה לא יכול לשלול מחבר כנסת- -

אופיר אקוניס: - - - מה תהיה רמת ההתנגדות הממשלתית בהמשך.

זבולון אורלב: אני רוצה להסביר לך: ההתנגדות הצודקת שלהם הייתה מפני שכרגע במתכונת החוקית לא חשבו שיש מסלול שאפשר להעלות בו את רמת הקנס ולברוח מהמסלול של צו הקנסות, אלא ללכת למסלול של בית משפט.

זבולון אורלב: זה היה עיקר ההתנגדות.

זבולון אורלב: אני לא שמעתי בכל הדיונים שלגוף העניין של העלאת הקנס יש התנגדות.

זבולון אורלב: אם הייעוץ המשפטי של הוועדה אומר שאפשר להעלות ולהישאר במתכונת שהם רוצים- -

רוני לוינגר: לא, הוא לא אמר את זה, אין דרך כזאת.

אופיר אקוניס: זה הוא לא אמר, זאת הייתה הבעיה.

איתי עצמון: אמרתי שאפשר לחוקק סעיף שלא יהיה בצורה הכי אלגנטית, אבל ניתן לקבוע שהקנס על העבירה הזאת יהיה קנס גבוה יותר.

זבולון אורלב: ולא יצטרכו ללכת לבתי משפט, והפקח יוכל להצמיד לו את הקנס?

איתי עצמון: מה שתחליטו אנחנו ננסח.

איתי עצמון: זאת החלטה של חברי הכנסת.

זבולון אורלב: אז אני לא מבין- -

חוה ראובני: לקבוע מסלול של חקיקה של ברירת משפט בתוך חנייה לנכים?

חוה ראובני: זה מה שהיועץ המשפטי אומר?

איתי עצמון: בפקודת התעבורה.

חוה ראובני: פקודת התעבורה מפנה לצו- -

איתי עצמון: אבל הצו הוצע מכוח סעיף 30, אז אפשר לעשות שם תיקון.

איתי עצמון: אני מודה שזאת לא דרך אלגנטית, אבל גם לא יכולים להגיד לחבר כנסת מציע שזה לא אפשרי, מכיוון שזה כן אפשרי.

זבולון אורלב: זה היה יסוד ההתנגדות שלכם.

זבולון אורלב: אני אמרתי – אני רוצה להגיע להסכמות, אבל בואו נהיה גם הגונים זה עם זה ונבין למה הייתה התנגדות.

זבולון אורלב: את היית בכל הדיונים הקודמים, ולא הייתה התנגדות לרציונל של העלאת הקנס.

זבולון אורלב: הבעיה הייתה של פרוצדורת הביצוע.

זבולון אורלב: אני מסכים איתך.

זבולון אורלב: אני לא מתכוון שילכו לבתי משפט.

זבולון אורלב: אני תומך במה שאת אומרת.

זבולון אורלב: אבל אם יש פרוצדורה אפילו עקומה אני מעדיף פרוצדורה עקומה ושיעלה הקנס וירתיע עוד כמה אנשים ולא יחנו במקומות של נכים.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אורלב, מקובל עליך להעלות את הקנס ל-1,000?

זבולון אורלב: כל העלאה מבורכת בעיניי.

רוני לוינגר: באיזה חוק?

אופיר אקוניס: בחוק הזה.

אפרת שמש: בצו.

רוני לוינגר: אתה אומר שבחוק הזה, ואפרת אומרת שבצו.

זבולון אורלב: מה הבעיה בחוק הזה?

אופיר אקוניס: למה לא בחוק הזה?

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים את החוק הזה.

איתי עצמון: הצעת החוק כוללת תיקונים לשני חוקים: חוק חנייה לנכים ופקודת התעבורה.

איתי עצמון: ניתן לעשות תיקון לפקודת התעבורה שתקבע את מה שמבקשים חברי הכנסת.

רוני לוינגר: אבל זה לא על השולחן, אדוני.

איתי עצמון: בוודאי שזה על השולחן.

זבולון אורלב: אני רק רוצה לומר לך, מר לוינגר, מבחינת תקנון הכנסת, בהכנה לקריאה ראשונה אין נושא חדש.

אופיר אקוניס: אני לא שומע את חבר הכנסת אורלב.

זבולון אורלב: אמרתי למכובדי מהמשטרה שכל דבר על השולחן בהכנה.

זבולון אורלב: בהכנה לקריאה ראשונה אחרי קריאה טרומית אין עניין של נושא חדש.

זבולון אורלב: מקריאה ראשונה לשנייה ושלישית יש עניין של נושא חדש.

זבולון אורלב: מה עוד שבקריאה הטרומית הבסיסית זה כן היה.

זבולון אורלב: למה לכם להתלות בענייני פרוצדורות?

זבולון אורלב: אם המשטרה סבורה שקנס של 500 שקל הוא הקנס הראוי למקרה הזה לעבירה שהוגדרה על-ידכם בעדיפות אז תאמר את זה.

רוני לוינגר: לא, חס ושלום.

זבולון אורלב: אם המשטרה סבורה שצריכים להגדיל את הקנס אז גם את זה תאמרו.

זבולון אורלב: אלא מה, אתם אומרים שהם צודקים, כי זה עובר דרך בתי משפט במשך 5 שנים – מאה אחוז.

זבולון אורלב: אז מציעים דרך שאנחנו לא מכירים אותה- -

רוני לוינגר: גם אנחנו לא מכירים אותה.

חוה ראובני: גם אנחנו לא מכירים אותה וחוששים שהיא תהיה בלתי אפשרית לביצוע.

זבולון אורלב: זה רק קריאה ראשונה, חבר'ה.

איתי עצמון: למה זה לא יהיה ניתן לביצוע?

איתי עצמון: נכתוב בצורה מפורשת בחקיקה ראשית?

חוה ראובני: אנחנו לא מכירים כזה דבר.

זבולון אורלב: רבותיי, הצעה פרקטית.

זבולון אורלב: אני מציע לשים בקריאה הראשונה את ההצעה שלו ולכתוב בדברי ההסבר שבהכנה לקריאה שנייה ושלישית תדון הוועדה מחדש בכל סוגיית הקנס – האם צריך להגדיל, ואם כן, באיזו דרך.

זבולון אורלב: רק פשוט להשאיר את הפתח הזה.

זבולון אורלב: אז אתם תעשו את שיעורי הבית עם הצווים וכדומה, ונראה איפה אנחנו עומדים, ורק אם יש הסכמה.

ישראל אבן זהב: אני ממטה מאבק הנכים.

ישראל אבן זהב: אני, כמובן, מברך על כל הגדלה של הקנס, אבל יש לי השגה לגבי סעיף קודם.

ישראל אבן זהב: בהצעה כתוב: "אדם המחנה את רכבו במקום שהוקצה לחניית כלי רכב של נכה כשרכבו אינו נושא תג נכה או שאינו רכב הנותן שירות הסעה לנכה".

ישראל אבן זהב: אני לא יודע מה זה "רכב הנותן שירות הסעה לנכה".

ישראל אבן זהב: לדעתי, זה מיותר, כי כל מונית וכל אוטובוס נותנים הסעה לנכה, ואם להם יהיה מותר להחנות במקום חנייה של נכה זה אבסורד לא נורמלי.

אופיר אקוניס: אני חושב שהכוונה בכתיבה הייתה טובה: הרכב שנותן שירות לנכה יהיה קרוב ככל האפשר למדרכה קרובה.

אופיר אקוניס: הכוונה הייתה טובה.

קריאה: כולם יהיו קרובים.

אופיר אקוניס: לא, רכב הסעה לנכה.

ישראל אבן זהב: אני חושש.

ישראל אבן זהב: מכוניות של יד שרה מסתובבות עם תג נכה, רכבים שמסיעים כלבים של עיוורים מסתובבים עם תג נכה, והם חונים במקומות חנייה לנכים.

ישראל אבן זהב: זה בניגוד למה שאמור להיות שהנכה יקבל את התג.

ישראל אבן זהב: אם רכב מסיע נכה אין לי בעיה שיעצור במקום חנייה של נכה, יוריד אותו וייסע הלאה.

אופיר אקוניס: הבנתי את ההערה.

אופיר אקוניס: אנחנו בלאו הכי צריכים להקריא.

אופיר אקוניס: אתה מציע למחוק את זה.

אופיר אקוניס: שמואל חיימוביץ', בבקשה.

שמואל חיימוביץ': אני ממונה נגישות ארצי בנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים.

שמואל חיימוביץ': בחיפה נעשה ניסיון רציני לתת תוקף לתמרורים שמוצבים בתוך הקניונים.

שמואל חיימוביץ': אני יודע שבסופו של תהליך נמצאה דרך, והפיקוח העירוני נכנס לתוך הקניונים.

שמואל חיימוביץ': אחד הדברים שצריך היה להסדיר הוא לתת מספר לחניות כי אפשר יהיה לאתר אותם במדויק כדי לתת דוח, כי אחרת ברחוב ליד בניין כותבים שליד איזה בית זה; בתוך קניון אי אפשר לאתר את המקום המדויק אם לא יהיה קשר שיאפשר זיהוי של מקום החנייה.

שמואל חיימוביץ': שנית, התעודות החדשות זאת הן פעולה מאוד מבורכת שנעשתה, אבל אנחנו כבר רואים כמה בעיות סביב עניין התג הזה.

שמואל חיימוביץ': מי שמבקש תג חדש מקבל, וברישומים הקודם נפסל ומבוטל, אבל בפועל התג נשאר בידיים של אדם עם מוגבלות או של מישהו אחר שיכול לעשות בו שימוש, ועושים בזה שימוש.

שמואל חיימוביץ': כבר ראינו תופעה של זיוף תגים ואפילו הגשתי תלונה באופן אישי למשטרה על הדבר הזה, ואני מקווה שתימצא דרך משופרת גם לעניין הזה.

שמואל חיימוביץ': יש בעיה נוספת שמי שמקבל הכרה בצורך בתמרור חנייה לרכב נכה ליד ביתו, מקבל תמרור כזה, אבל הקנס על חנייה כזאת הוא רק 250 שקל ולא 500 שקל.

זבולון אורלב: תוסיפו את זה, זה מצוין.

שמואל חיימוביץ': לכן יש מקום בחקיקה לומר במפורש שמי שיש לו תמרור חניית נכה כדין ליד ביתו, הקנס יהיה לפי הגובה בחוק.

זבולון אורלב: יש שם לתמרור הזה?

שמואל חיימוביץ': לדעתי, השם של התמרור יותר רחב ולא מתייחס דווקא לחניית נכה, אלא תמרור הוריה.

חוה ראובני: זה התמרור המשולש?

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: זה תמרור מלבני- -

חוה ראובני: ג43?

אופיר אקוניס: - - - עם מספר רכב ספציפי מאוד.

חוה ראובני: מספר הרכב הוא תוספת, אבל התמרור עצמו - מדובר על ג43 או על התג- -

שמואל חיימוביץ': לא.

שמואל חיימוביץ': בדרך כלל זה תמרור לבן שעליו כתוב: "שמור לרכב נכה".

שמואל חיימוביץ': בתל-אביב כדי שאנשים לא יתבלבלו גם שמים את סמל מוקטן של הנכים כדי שלא יגידו, לא ראינו.

חוה ראובני: המשולש?

שמואל חיימוביץ': לא, דווקא סמל נכים.

שמואל חיימוביץ': מה זה משולש?

שמואל חיימוביץ': אף אחד לא מכיר את זה.

חוה ראובני: אם מדברים על תמרור של כיסא גלגלים, לדעתי, אין שום סיבה לא לאכוף אותו ב-500 שקל בין אם הוא ייעודי לרכב מסוים.

חוה ראובני: זה עניין של פרשנות.

אופיר אקוניס: זה מוזר, למה?

שמואל חיימוביץ': אבל לא מציבים תמרור כזה בדרך כלל.

חוה ראובני: ככל שמוצב תמרור ג43 – התמרור הכחול עם כיסא הגלגלים – בין אם הוא מיועד לרכב מסוים ובין אם לא, הפרה של התמרור הזה, להבנתי, היא עבירת קנס של 500 שקלים.

חוה ראובני: אני לא יודעת למה היא - - -

זבולון אורלב: האם הייעוץ המשפטי של משרד התחבורה יודע על ההסדר החוקי שרשות התמרור המקומית יכולה להסדיר חנייה שמורה לנכה עם מספר הרכב שלו על יד ביתו?

חוה ראובני: זה נעשה מכוח חוקי העזר העירוניים.

חוה ראובני: זה לא נעשה מכוח דיני התעבורה הכלליים.

חוה ראובני: לכן השאלה היא מהי הפרוצדורה.

חוה ראובני: כי אם הוצב תמרור כדין ג43 – זה 500 שקל- -

זבולון אורלב: אם הוצב התמרור לפי אותו חוק עזר?

חוה ראובני: אם נעשתה וריאציה אחרת אז מה שהופר זה חוק העזר, וזה הפרה של הסדר חנייה.

חוה ראובני: הפרה של הסדר חנייה הוא קנס של 100 או 250 ₪, לפי העניין, זה לא הפרה של תמרור ג43, כי לא הציבו ג43.

שמואל חיימוביץ': מותר להם להציב ג43?

חוה ראובני: בוודאי.

חוה ראובני: רשות תמרור מקומית.

שמואל חיימוביץ': אבל ההנחיות של משרד התחבורה הן שיציבו תמרור כזה רק למי שיש תג כחול.

חוה ראובני: בוודאי, נכון.

שמואל חיימוביץ': מה "בוודאי"?

חוה ראובני: כי למי שיש תג פחוּת מזה לא צריך לקבל אותן זכויות כמו תג כיסא גלגלים אם העירייה בחרה להציב את זה.

חוה ראובני: אז האכיפה של זה היא גם במדרג נמוך יותר.

שמואל חיימוביץ': אז למה אתם נותנים תג ירוק בכלל אם אין מאחוריו כלום?

חוה ראובני: זה לא שאין מאחוריו כלום.

חוה ראובני: יש לנו שני מדרגים של תגי חנייה שנובעים משני מדרגים של רמת נכות.

שמואל חיימוביץ': איפה זה כתוב?

חוה ראובני: זאת ההבנה שלי את מכלול ההוראות.

שמואל חיימוביץ': אבל זה לא כתוב.

חוה ראובני: התג המשולש נותן פטור רק מחלק מאיסורי החנייה, ותמרור ג43 נותן מקומות חנייה- -

שמואל חיימוביץ': זה כתוב באיזשהו מקום?

חוה ראובני: זאת ההבנה שלי של מה שיוצא ממכלול ההוראות.

שמואל חיימוביץ': קודם כול, זה לא כתוב בשום מקום – לא בנהלים שלכם, לא בהנחיות שלכם – בשום דבר.

שמואל חיימוביץ': זה לא כתוב בחוק חנייה לנכים.

שמואל חיימוביץ': שנית, בפועל כשהם מציבים את התמרור הם שמים תמרור שבסופו של דבר אי אפשר לתת יותר מ-250 שקלים, ויש גם הנחיה שלכם לא להציב ג43 למי שיש לו תו.

שמואל חיימוביץ': למה נותנים לו בכלל תמרור ליד ביתו?

שמואל חיימוביץ': כי הוא צריך את זה.

שמואל חיימוביץ': למה הוא צריך את זה, בגלל עיניו היפות?

שמואל חיימוביץ': לא.

שמואל חיימוביץ': כי נתנו הכרה בכך שיש לו מוגבלות כזאת שחשוב שתהיה לו חנייה פנויה ליד ביתו.

חוה ראובני: אז תבטל את ההבחנה לשני תגים.

שמואל חיימוביץ': אני בעד, את יודעת את זה.

אבי אבי עמידור: אתם לא רציתם את זה.

אבי אבי עמידור: אתם רוצים להמציא את הגלגל מחדש.

אבי אבי עמידור: כל העולם מתנהל- - - ורק אנחנו בישראל מתנהגים אחרת לגמרי.

שמואל חיימוביץ': - - -

חוה ראובני: בעולם אין תג משולש- -

אבי אבי עמידור: אתם המצאתם את זה.

אבי אבי עמידור: משרד התחבורה המציא את זה.

חוה ראובני: נכון.

חוה ראובני: אבל בעולם אנשים שמקבלים משולש לא מקבלים כלום, לא מקבלים שום הטבה לנכה.

חוה ראובני: רק מי שמגיע למדרג הנכות הגבוה ביותר.

שמואל חיימוביץ': זהו, שזה לא מדויק.

זבולון אורלב: אתה רוצה שבסיום הדיון הזה נסיים את ההכנה לקריאה ראשונה או שאתה רוצה למשוך את זה לעוד דיון?

שמואל חיימוביץ': אני לא רוצה למשוך את זה לעוד דיון.

זבולון אורלב: יש לי הצעה מתוך הניסיון שלי.

זבולון אורלב: לא חשבנו על הבעיה שאתה מעלה.

זבולון אורלב: אתה מעלה בעיה מאוד צודקת, ולא חשבנו עליה.

זבולון אורלב: אתה שואל אותי אם עכשיו אנחנו בשלים להכניס את זה לקריאה הראשונה?

זבולון אורלב: התשובה שלי היא לא.

זבולון אורלב: לכן זה ייכנס לדברי ההסבר.

זבולון אורלב: לקראת הדיון בקריאה שנייה ושלישית תידון גם האפשרות להתאים את סכום הקנס לתמרור חנייה ליד ביתו, ועד אז ביקשו משרדי הממשלה מהשלטון המקומי לעשות שיעורי בית מהו התמרור הזה.

זבולון אורלב: זה באמת אבסורד שבמקום החנייה בקניון הוא יקבל 1,000 שקלים קנס, אבל אם חונים ליד הבית יקבלו שם 250 שקלים קנס.

זבולון אורלב: זה הרי אבסורד.

זבולון אורלב: אנחנו בכל זאת מדינה אחת, לא כמה מדינות.

אבי עמידור: חלמאות.

אופיר אקוניס: זה ברור.

שמואל חיימוביץ': רק להשלמת דבריי, משהו קונקרטי להצעת החוק.

שמואל חיימוביץ': במסגרת התפקיד שלי אני מקדם את כל מה שקשור לחקיקת תקנות הנגישות לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

שמואל חיימוביץ': במסגרת זו, גם בחוק התכנון והבנייה וגם בתקנות נגישות במקום קיים באתרים וכדומה, נדרשים להציב תמרורים של חניות נכים.

שמואל חיימוביץ': הדבר הזה ישלים את התמונה ויאפשר לתת תוקף לאותה דרישה שהמוצא שלה הוא התקנות האלה.

אופיר אקוניס: הנושא הזה הוא חשוב ביותר.

אופיר אקוניס: לשמחתי, כל נושא הנגישות לנכים בישראל מקבל תפנית חיובית בכך שיש יותר נגישות.

אופיר אקוניס: זה דבר שהיה צריך להיות מובנה אצל כל אחד מאתנו באישיות – אבל בסדר, לא אצל כולם האישיות היא אותה אישיות.

אופיר אקוניס: אני מעולם לא העליתי על דעתי לחנות בחניית נכים עם כל מצוקת החנייה בתל-אביב, בירושלים או בכל עיר אחרת.

אופיר אקוניס: יש לי השגות על ה"כחול-לבן", אבל לא העליתי על דעתי בכלל לעמוד בחניית נכה.

אופיר אקוניס: יש לנו גם קרובי משפחה נכים וגם חברים, וצריך לתת להם את העדיפות וגם צריך לגלות חמלה חברתית בסיסית ביותר.

אופיר אקוניס: לכן החוק הזה הוא חוק נכון, נבון וטוב וצריך להעלות את זה בצורה כזאת שתרתיע באמת, הגברת ראובני.

אופיר אקוניס: אגב, רוב האוכלוסייה, חבר הכנסת אורלב, כן מגלה רגישות ואותה חמלה.

אופיר אקוניס: אבל למען אלה שלא מגלים צריך להעלות את הסכום, ובתוך העבריינות התעבורתית שלהם בוודאי אפשר למצוא עוד עבריינות על חוקים אחרים.

אופיר אקוניס: כדי לעשות את הדיון יותר מסודר אני מציע שנסיים פה, ובפעם הבאה, חבר הכנסת אורלב, אתה רוצה להמשיך לתאם את הדברים?

זבולון אורלב: רק לדעת, האם יש עוד בעיות, שלא יקפצו לנו בדיון הבא בעיות נוספות.

יואב ירדני: אני רק רוצה לשאול שאלה.

אופיר אקוניס: מר ירדני, בבקשה.

יואב ירדני: ברמה העקרונית, מה הסיכום של משרד המשפטים בנושא אכיפה בתוך חניונים שבהם גובים כסף?

יואב ירדני: הסוגיה הזאת הייתה כבר לפני שנה; בחיפה מצאו פתרון יצירתי שאני לא בטוח שהוא עומד במבחן החוק.

יואב ירדני: דיברנו פה על שני אלמנטים: פעם אחת בנושא שינוי החוק או העלאת הקנס, ומצד שני איפה עומדת הסוגיה של אכיפה בתוך הקניונים?

יואב ירדני: זה יאושר או לא יאושר?

יואב ירדני: לא דיברנו על זה ולא סיכמנו את זה.

יואב ירדני: זה נשאר תלוי באוויר.

אפרת שמש: זה בדיוק מה שהחוק הזה יאפשר.

אפרת שמש: היום פקחים יכולים להיכנס לכל מקום ציבורי שלא מיועד לאוכלוסייה מסוימת.

אפרת שמש: הם יכולים להיכנס ולאכוף, יש להם הסמכות הזאת.

יואב ירדני: לא.

יואב ירדני: הם לא יכולים להיכנס- - -

זבולון אורלב: החוק הזה יסדיר תשלום.

יואב ירדני: - - -

זבולון אורלב: לא עבדנו על הנוסח.

זבולון אורלב: מה שהיא אמרה לך זה בדיוק העניין.

אפרת שמש: זאת בדיוק הכוונה של החוק.

זבולון אורלב: זאת הכוונה העיקרית של החוק.

יואב ירדני: זה חשוב - -

זבולון אורלב: שאלת?

זבולון אורלב: התשובה היא חיובית.

יואב ירדני: זה חשוב.

יואב ירדני: שנית, אני רק רוצה לסבר את האוזן במספרים ליושב ראש:

יואב ירדני: אכיפה בתל-אביב בנושא של נכים אנחנו אוכפים בצורה מאוד חזקה- -

אופיר אקוניס: גוררים, כן?

יואב ירדני: גם גוררים.

יואב ירדני: יש קרוב ל-3,200 חניות נכים גם ציבוריות וגם פרטיות.

יואב ירדני: זה מתחלק – 1,200 פרטיות ו-2,000 ציבוריות.

יואב ירדני: במהלך השנה הגישו למעלה מ-8,000 דוחות נגד אנשים וגררו כ-3,500 רכבים.

יואב ירדני: כלומר האכיפה היא מסיבית.

זבולון אורלב: זה גם אומר שהעבריינות היא מסיבית.

יואב ירדני: בשים לב למספר החניות הקטנה היקף הפעילות הוא ענק.

יואב ירדני: אנחנו עושים את זה כי זה חלק מהחובה שלנו לאפשר לאותם אנשים עם המוגבלויות שיש להם.

יואב ירדני: לכן הסוגיה הזאת חשובה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אנחנו נסיים פה.

אופיר אקוניס: הישיבה נעולה.