ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 278, 2010-01-18 13:00

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעה לסדר היום בנושא: מחאת החקלאים וסוגיית העובדים הזרים בחקלאות, הצעתם של חברי הכנסת מירי רגב, יואל חסון וחנין זועבי.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: כבוד היושב ראש, אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה.

מירי רגב: כפי שאתה וכולנו מבינים, החקלאות בעיניי שווה ציונות.

מירי רגב: אנחנו רואים את השגריר הישראלי שהוא פרי הדר, עגבניות שונות, פלפלים וכולי.

מירי רגב: בכל הסופרמרקטים בעולם הם נמצאים וטוב שכך.

מירי רגב: שפע הפירות והירקות שאנחנו רואים בשווקים ובסופרמרקטים נובע ממחיר נמוך יחסית של הירקות והפירות.

מירי רגב: המחיר הנמוך נעוץ בין היתר בעובדה שהידיים העובדות בחקלאות הן בעצם ידי התאילנדים וזה לא משום שהחקלאים לא רוצים אחרים שיבואו ויעבדו בחקלאות.

מירי רגב: הם פנו לחיילים משוחררים, ואני יודעת את זה כדוברת צה"ל לשעבר, כאשר ניסינו לשווק את זה, אבל החיילים לא מגיעים.

מירי רגב: הם פנו למגזרים אחרים והם לא מגיעים.

מירי רגב: בעצם אין לחקלאים דרך אחרת כדי למנוע את התרסקות החקלאות אלא להעסיק עובדים זרים.

מירי רגב: כל החקלאים משלמים – אנחנו צריכים להבין את המספרים – בשנה עבור עובד זר כ-200 מיליון שקלים עם כל ההיטלים ועם כל ההוצאות.

מירי רגב: כתוצאה מהתוספת של 500 שקלים לחודש פיקדון עבור כל עובד זר, בעצם על זה הדיון, למנוע את תשלום ה-500 שקלים, הסכום יעלה ל-373 מיליון שקלים בשנה.

מירי רגב: אם אנחנו רוצים להרוס את החקלאות, בואו נאמר שאנחנו הורסים את החקלאות.

מירי רגב: לא נסבסד להם את המים, יש להם מחסור במים, נתפלל כל הזמן לקדוש ברוך הוא שלא תהיה קרה ולא יהיה חם והכל יהיה בסדר.

מירי רגב: נהרוס את החקלאות.

מירי רגב: אם אנחנו רוצים לעזור לחקלאות, ואנחנו דנים עם שר הפנים בכל מה שקשור לעובדים הזרים ולמסתננים.

מירי רגב: כל מה שלא קשור לפליטים.

מירי רגב: זה ברור לנו לחלוטין שאנחנו צריכים לשמור על הדמוגרפיה שלנו ואני הולכת אתו בעניין הזה לאורך כל הדרך.

מירי רגב: עם זאת, יש מגזרים וענפים שאנחנו צריכים להחריג אותם - אני חושבת שגם שר הפנים מבין את זה – וזאת החקלאות, הסיעוד והבנייה כי אנחנו לא מוצאים אף אחד אחר שיעשה את זה.

משה גפני: בחוק ההתייעלות אנחנו שינינו את זה.

מירי רגב: אני יודעת.

מירי רגב: זה הכל חלק מחוק ההסדרים שאתה נשאת נאום שנגע ללבי בדיון הקודם, ואני מסכימה עם כל מילה שאמרת.

מירי רגב: אני גם חושבת שחוק ההסדרים הוא בעייתי ואנחנו מכניסים את הכל פנימה, ואנחנו לא תמיד בודקים עד הסוף את מה שאנחנו חתומים עליו.

מירי רגב: על מנת למנוע את קריסת החקלאות, אני חושבת שאנחנו צריכים להסיר את הנטל הכבד הזה מעל החקלאים ולבטל את אותו פיקדון של 500 שקלים עבור כל עובד זר וכן להמשיך ברישום של העובדים הזרים, מי מגיע, לאן הוא מגיע, לכמה זמן הוא מגיע, האם סיים את העבודה שלו במשק הוא יכול לעבור למשק אחר, ואם לא, יחזור לארץ מוצאו.

מירי רגב: אין לי בעיה עם העובדים הזרים אבל צריך להבדיל בין עובדים זרים לחקלאות שנמצאים כאן ברישום מסודר.

מירי רגב: אין גורם ואין ענף שיש בו רישום יותר מסודר לגבי העובדים הזרים כפי שקיים בענף החקלאות.

מירי רגב: אני חושבת שכולנו מבינים את חשיבות החקלאות, מבינים שיש לנו יותר מדיי עניים במדינת ישראל, מבינים את החשיבות שברגע שהירקות והפירות מתייקרים, כל המוצרים מתייקרים בהתאם לזה.

מירי רגב: אנחנו צריכים לעשות הכל כדי להוזיל את אותה תוצרת של החקלאים.

מירי רגב: אני חושבת שהוועדה הזאת ואתה אדוני היושב ראש יכול כאן להוביל מהלך שאנחנו לא נאפשר את הגבייה של ה-500 שקלים פיקדון עבור כל עובד זר.

קריאה: לחודש.

מירי רגב: נכון.

מירי רגב: לחודש.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: חברת הכנסת חנין זועבי.

חנין זועבי: אני אולי אתבסס דווקא על ההקדמה של חברת הכנסת מירי רגב.

חנין זועבי: אני חושבת שכן צריכים להוציא מהכלל שני הענפים שהזכירה חברת הכנסת מירי רגב, החקלאות והבניין, אבל להסתכל עליהם עם תמונה ייחודית וספציפית כי כבר יש עובדים מקומיים שהם יכולים ומסוגלים לעבוד בשני התחומים האלה של החקלאות והבניין.

חנין זועבי: חברת הכנסת רגב, יש כבר רישום של אלפי עובדות ערביות שרוצות לעבוד בתחום החקלאות אבל הן לא מוצאות מקום עבודה.

חנין זועבי: יש אלפים כאלה וכבר יש רשימות.

חנין זועבי: רשימות כאלה ניתנו למשרד החקלאות.

חנין זועבי: אני מדברת על עמותת מען למשל.

חנין זועבי: מסרו לי שמות בשנת 2007.

משה גפני: מהי עמותת מען?

חנין זועבי: עמותה לעבודת ערבים, שוויון לזכויות ערבים.

רפי אוחנה: זאת לא רק עבודת ערבים.

חנין זועבי: נכון.

חנין זועבי: אם כן, יש רשימות שהוגשו לשר החקלאות לפני כשנה והרשימה היא רשימה שמית בה יש שמות של אלף נשים ערביות המעונינות לעבוד בתחום.

חנין זועבי: אני מתפלאת על כך שחברי הכנסת מדברים על מחסור בעובדים כאשר יש עובדות מובטלות שדווקא כן רוצות להשתלב בשני הענפים האלה.

חנין זועבי: נשים בתחום החקלאות, ועובדים ערבים בתחום הבניין.

חנין זועבי: אנחנו מגיעים למצב אבסורדי לפיו יש נטל על המשק וכאן, ומסמך ממשלתי שאני חייבת להזכיר, נאמר ש"הרווח הפרטי מהעסקת עובדים זרים אינו מצדיק את העלות המשקית של שחיקתם של העובדים הערבים ואינו משתלם לא למעסיק וגם לא למשלם המסים".

חנין זועבי: זה מסמך ממשלתי.

חנין זועבי: אנחנו מגיעים לתמונה אבסורדית כאשר כאן יש מובטלים מקומיים שרוצים להשתלב בעבודה ויש שחיקה וניצול של זכויותיהם של העובדים הזרים ויש נטל גם על החקלאים.

חנין זועבי: אני אומרת שכאן יש משחק של וין-וין ואפשר לפתור גם את בעיית החקלאים.

מירי רגב: את צודקת, אבל זה לא קשור לעניין בו אנחנו דנים היום.

חנין זועבי: זה כן רלוונטי כאשר אנחנו מדברים על עובדים זרים, על חקלאות ועל מחסור ולא מזכירים שיש אבטלה.

מירי רגב: יש אבטלה בהרבה מקומות.

חנין זועבי: אבל אבטלה שהיא כן רלוונטית לתחום הזה והיא כן חלק מהפתרון לבעיה.

חנין זועבי: הרי מה הבעיה שאנחנו עוסקים בה?

חנין זועבי: מחסור בעובדים ולכן מביאים עובדים זרים.

חנין זועבי: עכשיו זה חלק מהפתרון שאף אחד לא מזכיר.

חנין זועבי: זה חלק מהפתרון שהוא כל כך רלוונטי והוא במוקד הרלוונטיות.

מירי רגב: אני אומרת שאנחנו צריכים גם לפתור את זה אבל הערבים עצמם מעסיקים תאילנדים.

חנין זועבי: בואו לא נשבש את הדברים.

חנין זועבי: יש אלפי מובטלים.

חנין זועבי: אני חושבת שזה כן רלוונטי וזה כן חלק מהפתרון וחלק מהבעיה.

חנין זועבי: חשוב לא לשמוט את החלק הזה ולשלב אותו כחלק מהדיון עצמו ולא כחלק מדיון אחר או כדיון אחר כשלעצמו.

חנין זועבי: זה כן חלק מהדיון.

חנין זועבי: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אברהם הראובני, בבקשה.

אברהם הראובני: שמי אברהם הראובני, אני עובד בחברת עמיר ואני מופיע כאן מטעם לשכת המסחר.

אברהם הראובני: אני רוצה קודם כל לומר משהו לנושא המגזר הערבי וחברת מען.

אברהם הראובני: חבר'ה, זה לא כזה תמים כמו שזה נראה.

אברהם הראובני: אם אנחנו בוועדת כספים, אני רוצה שזה יהיה ברור.

שי חרמש: מספיק עם השטויות האלה.

שי חרמש: שתביא את אלף העובדות, מחכים להן.

שי חרמש: במקום אלף העובדות האלה, מגיעים אלף עובדים תאילנדים למגזר הערבי, אבל זה כבר עניין אחר.

מירי רגב: זה מה שאני אומרת.

חנין זועבי: אתה לא יודע שיש מובטלות?

שי חרמש: איך לגדל עגבניות, אני יודע.

שי חרמש: הרבה מעבר לזה, לא.

משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אני יושב כאן משעה 10 בבוקר ומקיים כל הזמן דיונים.

משה גפני: אתה נכנס ויוצא, וזה בסדר.

משה גפני: כך אני נהגתי כשלא הייתי יושב ראש.

שי חרמש: עשיתי את זה חד פעמית היום, אבל זה לא יחזור.

משה גפני: אני מבקש שתתחשב בי כי אני רוצה להיות תכליתי.

משה גפני: אני מבקש בלי קריאות ביניים.

משה גפני: בואו נראה אם אנחנו יכולים לעשות עם זה משהו ואם אנחנו לא יכולים לעשות כלום, נאמר את זה.

משה גפני: מר הראובני, בבקשה.

אברהם הראובני: אני אדבר בקצרה.

אברהם הראובני: אני רוצה להסביר לגבי אותה חברת מען.

אברהם הראובני: רבותיי, זה סיפור סתם.

חנין זועבי: עמותה.

אברהם הראובני: עמותה, סליחה.

אברהם הראובני: קודם כל, אני מוכרח לשאול אותך שאלה מאוד מוזרה.

משה גפני: תעצור.

משה גפני: אין חברת מען, אין עמותת מען, אין את הדיבורים של חברת הכנסת חנין זועבי, אין כלום.

משה גפני: אתה הוזמנת לוועדה, רצית להשתתף בדיון לגבי עובדים זרים בחקלאות.

משה גפני: תאמר לי מה יש לך לומר בעניין הזה.

משה גפני: אתה רוצה עוד עובדים זרים?

משה גפני: אתה חושב שצריך פחות עובדים זרים?

משה גפני: אתה חושב שלא צריך לשלם כסף?

משה גפני: תגיד את זה.

משה גפני: עם כל הכבוד, אנחנו לא מנהלים כאן דיאלוג.

משה גפני: אנחנו נברר את זה בסוף הדיון.

אברהם הראובני: בסדר.

אברהם הראובני: אני מקבל.

אברהם הראובני: אני חושב שה-500 שקלים האלה הם אכן ללא הצדקה.

אברהם הראובני: עלויות של עובד תאילנדי לחקלאי הן עלויות.

אברהם הראובני: אנחנו מדברים על 500 שקלים ויש כאן עוד כל מיני עלויות שהן בכלל מעבר לכל פרופורציה.

אברהם הראובני: אני רץ בין החקלאים ונפגש אתם.

אברהם הראובני: החקלאים לא עומדים בעומס הזה ובעלויות האלה.

אברהם הראובני: לא מעט חקלאים כבר הגיעו למסקנה שהם לא מסוגלים להעסיק.

מירי רגב: רק הפלשתינאים עובדים.

אברהם הראובני: גם הנימוקים ל-500 שקלים האלה, הם נימוקים שהם בכלל לא הגיוניים.

אברהם הראובני: קודם כל, אם אני צריך לשלם לתאילנדי עבור כל מיני תנאים סוציאליים, למה הממשלה קופאית לעניין הזה?

משה גפני: ולכן אתה אומר שצריך לבטל את ה-500 שקלים.

אברהם הראובני: ודאי.

משה גפני: זה ברור.

משה גפני: יש כאן את ארגון מגדלי הפרחים וצמחי הנוי.

משה גפני: רשומים רפי אוחנה, דוד ברבי ואילן שוורצברג.

משה גפני: כולכם רוצים לדבר?

משה גפני: בסדר.

אברהם דניאל: בעניין קליטת עובדים, אנחנו נמצאים במחסור גדול בעובדים ואנחנו נשמח לקבל כל עובד.

אברהם דניאל: אנחנו פעלנו רבות לקליטת ישראלים כולל פתיחת קורס ש-12 שנים עבדנו עליו והוא יצא לפועל לפני חצי שנה במכללת ספיר כדי להכשיר ישראלים לעבודה בחקלאות.

אברהם דניאל: אני רוצה להדגיש בפני החברים מה אנחנו משלמים ובאיזה נטל אנחנו נושאים.

אברהם דניאל: אנחנו משלמים אגרה למשרד הפנים, למשרד התעשייה, בעבור היתר, סכום של 1,820 שקלים לשנה.

אברהם דניאל: אנחנו היום גם נדרשים לשלם 10 אחוזים מס מעסיקים שזה בשווי של 500 שקלים, 450 שקלים לחודש.

אברהם דניאל: עכשיו המס החדש, הפיקדון החדש של ה-500 שקלים, מביא אותנו לעלות של 1,900 שקלים, אם אני אקח גם את עלות המגורים שהיא בשווי של 750 שקלים.

משה גפני: ולכן עמדתך?

אברהם דניאל: אני מסביר אותה, אבל תן לי לנמק אותה.

אברהם דניאל: גם בעניין הזה, כאשר אנחנו לוקחים את כל העלות של העובד הזר, העובד הזר עולה לנו 5,750 שקלים לחודש.

אברהם דניאל: זה סכום כבד לנו, אנחנו לא יכולים לשאת בו ומשקים נסגרים.

אברהם דניאל: בוא נלך לתפיסה של הממשלה.

אברהם דניאל: הממשלה החליטה על מסים ואגרות על מעסיקי עובדים זרים מתוך ראייה שלא יהיה כדאי להעסיק אותם ובכך ליצור מקומות עבודה למובטלים.

אברהם דניאל: הממשלה הגיעה למסקנה עם הסכם שהיא חתמה עם התאחדות חקלאי ישראל שלא מקובל עלינו, היא חתמה על כך שיישארו בסוף שנת 2015, 18,900 עובדים.

אברהם דניאל: זאת אומרת, הממשלה הגיעה למודעות.

אברהם דניאל: אם היא הגיעה למודעות שלא ניתן בלי עובדים זרים, הרי ההגיון אומר שיש לבטל את המס.

אברהם דניאל: אתן לך דוגמה שנייה.

אברהם דניאל: המהגרים הלא חוקיים, הסודנים שמגיעים, עליהם לא צריכים לשלם אם אתה מעסיק אותם.

אברהם דניאל: יש להם רשיון עבודה ולא משלמים עליהם מס.

אברהם דניאל: הם בדיוק כמו הישראלים.

אברהם דניאל: אני מבין שאתה לא רוצה שאני ארחיב את הדיבור.

משה גפני: אני הבנתי במשפט הראשון.

משה גפני: אתה נגד המס הזה.

אברהם דניאל: אבל חשוב גם לדעת למה.

אברהם דניאל: אני לא סתם אומר.

אברהם דניאל: אני אומר אדוני היושב ראש שיש אמנה שממשלת ישראל חתומה עליה מול ממשלת תאילנד.

אברהם דניאל: האמנה היא למניעת כפל מס.

אברהם דניאל: אנחנו באים ואומרים מה המטרה של האמנה, לא להפלות את העובד הזר בהשוואה לעובד הישראלי.

אברהם דניאל: כל מה שחל על ישראלי, אנחנו מוכנים, אבל זה לא נראה לנו הגיוני שהממשלה תטיל עלינו סכום של 500 שקלים, היא לוקחת מזה 15 אחוזים מס, היא לוקחת מזה דמי ניהול, היא תחלק את הכסף היכן שהיא תרצה.

אברהם דניאל: זה לא הגיוני.

אברהם דניאל: לעומת זאת, בסיעוד, אם אנחנו משווים את עצמנו לסיעוד, גם הוא עובד זר ולמה לא מגיע לו אותו הדבר?

אברהם דניאל: אני לא חושב שמגיע לו אותו הדבר, אבל אני חושב שיש להוריד את הנטל הזה מעלינו כי הוא כבד לנו מאוד.

משה גפני: רפי אוחנה.

משה גפני: אתה חולק על אברהם דניאל?

רפי אוחנה: לא.

רפי אוחנה: משפט אחד להבהרה.

רפי אוחנה: אני גר במושב אביאל.

רפי אוחנה: אנחנו קבוצה של מושבים שגרים בסמיכות לחמישה-שישה כפרים ערביים די גדולים ואנחנו לא מצליחים להביא מהכפרים האלה עובדים, לא יותר משני אחוזים עובדים או עובדות ערבים.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אבל אם אני אסדר לכם שיבואו?

רפי אוחנה: נקבל אותם בברכה.

משה גפני: דוד ברבי.

משה גפני: אתה חולק על הדברים שנאמרו?

דוד ברבי: לא.

דוד ברבי: אני מוסיף ואומר שלשלם בערך 40 אחוזים יותר משכר מינימום, זה מצב של הענשה ואת העונש הזה הגיע הזמן להפסיק אחרי הרבה שנים.

דוד ברבי: אם הסכימה ממשלת ישראל את הצורך לבטל את ההענשה, כי היא הסכימה על 18 אלף עובדים, אנחנו צריכים 50 אלף.

חנין זועבי: תחפשו.

דוד ברבי: אם הייתי יכול לענות, הייתי אומר שהם מגיעים וזה בלי תשתית העובדים התאילנדים, המינימום שקבעה הממשלה, אין מקום להעסיק אף אחד.

מירי רגב: הממשלה קבעה 18 אלף ועליהם מטילים מס, כדי להכניס מסים עקיפים למשרד האוצר.

דוד ברבי: ידוע גם – ואלה מספרים מדויקים – שעל כל עובד תאילנדי, בהיקף מועסקים ארבעה או חמישה ולא צריך לשכוח את זה למרות שכל הזמן שוכחים את זה.

משה גפני: אילן שוורצברג.

משה גפני: אתה בעד ה-500 שקלים?

אילן שוורצברג: אני נגד.

משה גפני: כולנו כבר השתכנענו.

אילן שוורצברג: אני חקלאי.

אילן שוורצברג: אני מעסיק לא מעט עובדים, גם ישראלים וגם תאילנדים, וממוצע גיל העובדים הישראלים שלי הוא מעל גיל 60 כי אי אפשר להשיג עובדים אחרים לחקלאות בארץ ממגזר כלשהו.

אילן שוורצברג: יש לי חברים במגזר הערבי שהם חקלאים והם בעצמם מעסיקים תאילנדים כי הם לא מצליחים להשיג עובדים ישראלים.

משה גפני: עורך דין סער פאוקר, אתה בעד ה-500 שקלים?

סער פאוקר: זה לא עניין של בעד או נגד.

סער פאוקר: אני רוצה להבהיר נקודה שלא עלתה כאן.

סער פאוקר: אני נגד זה שיוסיפו תשלומים לחקלאים.

משה גפני: אמרו לי על עורכי הדין שכאשר אתה שואל אותם שאלה ורוצה לקבל תשובה של כן או לא, הם מתחילים לומר שהם רוצים להסביר.

משה גפני: לפני שאתה מסביר, תאמר לי כן או לא.

משה גפני: אתה בעד ה-500 שקלים או נגד?

סער פאוקר: אני נגד תוספת תשלומים על החקלאים.

מירי רגב: אז אתה נגד.

סער פאוקר: למען ההגינות – וזה חשוב להזכיר, כי האוצר לא נמצא כאן.

מירי רגב: למה האוצר לא נמצא כאן?

משה גפני: היא לא הרגישה טוב.

מירי רגב: ואין לה מחליף?

משה גפני: תכף תראי שאין בה צורך בדיון הזה.

סער פאוקר: כבוד היושב ראש, למען ההגינות חשוב לי לומר שדה-500 שקלים הם חלק מהסכם שנחתם על ידי התאחדות חקלאי ישראל שאני לא מייצג אותה אבל היא חתמה על הסכם והיא לא מתייחסת לזה.

סער פאוקר: ב-12 במאי נחתם הסכם שה-500 שקלים הם חלק ממנו.

סער פאוקר: קודם כל, מבחינת עובדות, אלה העובדות.

סער פאוקר: ההסכם הזה לשיטתנו לא מקוים על ידי הממשלה או מקוים באופן חלקי וחסר, בין היתר בכך שבהסכם היה סעיף ספציפי ומפורש שאומר פתיחת שמים מיידית, ב-12 במאי 2009, אבל עד היום השמים לא נפתחו באופן מלא.

סער פאוקר: אני רוצה לומר עוד משהו לגבי ה-500 שקלים.

סער פאוקר: התכלית של ה-500 שקלים מבחינה משפטית היא גם כדי להבטיח את יציאתו של העובד הזר בזמן וגם לצורך מה שנקרא תנאים סוציאליים.

סער פאוקר: אנחנו לא מתנגדים, להפך, תומכים, בכך שהעובד יהיה זכאי לתנאים סוציאליים כמו שהוא זכאי לתשלום עבור ימי העבודה, אבל לא יכול להיות שהחקלאים מצד אחד יתחייבו – והם התחייבו, למרות שזה לא מקובל על חלק גדול מהחקלאים, אבל אבו וילן חתם על ההסכם – לא יכול להיות שגם אנחנו נתחייב ל-18,900 עובדים, מספר שמהווה ירידה של שליש במספר העובדים הזרים, נתחייב ל-500 שקלים, ומה נקבל בתמורה?

סער פאוקר: נקבל את זה שהעובדים לא מגיעים, מצבם הכלכלי של החקלאים הוא הרבה יותר גרוע ואנחנו למעשה מפסידים משני הכיוונים.

סער פאוקר: לכן הדרישה שלנו היא, בהמשך לשאלתך, בנסיבות העניין אנחנו חושבים ש-500 שקלים לא צריך לעבור ואנחנו נגד תשלום הסכום הזה.

מירי רגב: המעביד גם מפריש לפיצויים.

אברהם דניאל: אנחנו מוכנים להקריא מה אומר החוק הישראלי.

משה גפני: לא.

משה גפני: הבנו.

משה גפני: היית ברור.

סער פאוקר: אנחנו לא נגד תנאים סוציאליים.

סער פאוקר: לגבי מען.

סער פאוקר: לי יש ניסיון אישי חיובי עם מען, אבל הם לא נמצאים בכל הארץ.

סער פאוקר: נעשה ניסיון.

סער פאוקר: אנחנו יזמנו.

סער פאוקר: אני בתפקיד הקודם שלי הייתי היועץ המשפטי של כל חקלאי הפריפריה ויזמנו פנייה ל-מען, עשינו אתם לא ישיבה אחת ולא שתיים, הבאנו אותם למשרד התעשייה ומה לעשות, זה לא הסתייע ולא בגללנו.

סער פאוקר: זה לא הסתייע בגלל נסיבות אובייקטיביות ואם אתה רוצה, אנחנו נעביר אליך את החומר.

משה גפני: תכף נטפל בעניין הזה.

משה גפני: ירון סלומון מתנועת האיחוד החקלאי.

משה גפני: אתה בעד ה-500 שקלים?

ירון סולומון: קודם כל, אני בעד לשלם כחוק.

ירון סולומון: במדינת ישראל יש חוק.

ירון סולומון: הנגזרת של התנאים הסוציאליים וכולי, זה מגובה המשכורת.

ירון סולומון: אם עושים את החישוב נכון, זה הרבה פחות מ-500 שקלים.

ירון סולומון: ואם כן, לשם מה זה בא?

ירון סולומון: יש חוק כזה או חוק אחר?

ירון סולומון: בכל מקרה, אני מסכים לעניין הזה שמדינת ישראל הסכימה בפעם הראשונה בהיסטוריה שצריכים עובדים זרים בחקלאות וסיכמו מה שנקרא על הסדר של 18,900 עובדים.

ירון סולומון: שבבקשה המדינה גם תקיים את החלק השני.

ירון סולומון: אנחנו מוכנים לשלם כחוק ולכן אני נגד העניין הזה של הטלת ה-500 שקלים.

משה גפני: מאיר שפיגלר, בבקשה.

שי חרמש: מאיר שפיגלר לא אחראי לאגרות, לקנסות ולהכבדת היד הפיננסית על החקלאים.

שי חרמש: שיירשם בפרוטוקול שהוא איש יקר.

מאיר שפיגלר: אני אומר כמה דברים.

מאיר שפיגלר: בהתייחס לדברים שנאמרו כאן, אני אחלק את דבריי לשניים.

מאיר שפיגלר: קודם כל, לגבי הסיפור של ה-26 אלף, ה-18,900 אמורים להיות בשנת 2015.

מאיר שפיגלר: אנחנו מדברים כעת על 2010, על 26 אלף, כך שלפחות ככל שהדבר נוגע למוסדות המדינה – לענייננו משרד הפנים – ההסכם ממומש הלכה למעשה, למעט נסיבות אובייקטיביות שהנוכחים כאן, וגם אלה שאינם נוכחים כאן, יודעים אותן טוב מאוד, והן לא תלויות אפילו כל כך בנו אלא תלויים דווקא בנכר, כלומר, במסגרות שפעילות בנושא של העובדים הזרים בתאילנד.

מאיר שפיגלר: לכן חלק מהתהליך של הבאת עובדים זרים מתאילנד לכאן, הוא כרגע נמצא בקשיים מסוימים.

מאיר שפיגלר: אנחנו מקווים לסיים את ההתמודדות עם הסוגיה הזאת בקרוב.

מאיר שפיגלר: ככלל, מבחינת משרד הפנים, אין מניעה, כמובן על בסיס השלמת התהליך של קבלת אישור להביא עובדים זרים מתאילנד, לממש את כל המכסה של ה-26 אלף עובדים.

מאיר שפיגלר: לראיה, עד לאחרונה, בחודש וחצי האחרונים, נכנסו כ-998 עובדים זרים בחקלאות מתאילנד.

מאיר שפיגלר: יש עוד כ-460 או 470 שנמצאים בקנה שקיבלו אשרות כניסה, אלא שחלק מאשרות הכניסה הן של אותן חברות שלא נותנות את האפשרות בתאילנד לספק להן את העובדים ולהביא אותם לארץ.

מאיר שפיגלר: ראוי שתדעו את הנתון העובדתי הזה.

מאיר שפיגלר: באמת יש מאבק והמאבק הזה הגיע לכדי ישיבות רבות משתתפים, כמעט משישה משרדים ממשלתיים, כולל משרד המשפטים, משטרת ישראל וכולי, במשרד הפנים.

מאיר שפיגלר: אנחנו מנסים לעשות את הכל כדי להסיר את העננה הזאת מעל כל הנושא של הבאת עובדים זרים בחקלאות מתאילנד או ממדינות אחרות לישראל ומקווים מאוד שזה יהיה בעתיד הנראה לעין.

מאיר שפיגלר: לעניין ההיטלים והפיקדון בו מדובר, אני חושב שכדאי ללכת לאו דווקא על הפיקדון.

מאיר שפיגלר: הפיקדון הוא בעצם תחליף לתנאי פרישה ואמר את הדברים בצורה מלאה עורך דין סער פאוקר ואין לי מה להוסיף על הדברים שהוא אמר.

מאיר שפיגלר: אני הבנתי ממר דניאל שאתם דווקא באתם בעיקר להשיג על ה-10 אחוזים היטל העסקה ולא על ה-500 שקלים פיקדון.

אברהם דניאל: על הכל.

אברהם דניאל: אנחנו מדברים על הכל.

מאיר שפיגלר: כידוע לכולם כאן זה דבר שנקבע בחוק ההסדרים.

מאיר שפיגלר: כמו שקיבלו החלטה, אפשר גם לשנות אותה.

מאיר שפיגלר: כמובן אני לא הגורם הרלוונטי לעניין זה.

מאיר שפיגלר: אני בוודאי אמור לעשות הלכה למעשה את מה שקובעת ממשלת מדינת ישראל וזו החלטת ממשלה.

מירי רגב: זה ברור.

מאיר שפיגלר: לכן בהקשר הזה אני לא קובע.

מאיר שפיגלר: זו החלטת ממשלה.

מאיר שפיגלר: זה על בסיס החלטת ממשלה שאחר כך הגיעה וקיבלה את אישור הכנסת.

משה גפני: במקרה הזה זה חוק.

מאיר שפיגלר: לכן כמובן שבהקשר הזה, אני אמור לבצע הלכה למעשה את מה שקובעים הגורמים המוסמכים.

מאיר שפיגלר: יש בכל זאת תוחלת לסיפור של ה-500 שקלים או ה-400 שקלים או ה-700 שקלים.

מאיר שפיגלר: התוחלת היא כפולה.

דוד ברבי: תגיד 150 מיליון שקלים.

דוד ברבי: קל לכם לומר 500 שקלים, אבל מה זה 500 שקלים?

דוד ברבי: תגיד 150 מיליון שקלים שהחקלאים המסכנים צריכים לשלם.

דוד ברבי: תחשבו על זה שוב.

דוד ברבי: אני משלם את השיק.

מאיר שפיגלר: נכון, אבל עובדתית זה 500 שקלים.

משה גפני: עזוב את מאיר שפיגלר.

משה גפני: הוא צריך לומר את הדברים המקצועיים ואנחנו נחליט מה אנחנו עושים.

משה גפני: אני רוצה לדעת מה התפקיד שלך.

משה גפני: זאת אומרת, אתה מופקד על העניין של העובדים הזרים וכולי.

משה גפני: אם למשל אני אביא לך רשימות מ-מען, הנשים הערביות שרוצות לעבוד בחקלאות, אתה תוכל לקחת את הרשימות האלה ולהעביר אותן לחקלאים ולראות אולי אפשר לספק להן עבודה?

שי חרמש: הרשימות נמצאות אצל החקלאים.

שי חרמש: לשם כך אנחנו לא צריכים את מאיר.

שי חרמש: אנחנו עובדים ישר מול מען.

משה גפני: מי זה אנחנו?

שי חרמש: אנחנו החקלאים.

משה גפני: אני הבנתי שאתה בליכוד.

משה גפני: איך נהיית חקלאי פתאום?

שי חרמש: יש חקלאים גם בליכוד ואני לא בליכוד.

חנין זועבי: מה אתה כחקלאי עושה עם הרשימות האלה?

שי חרמש: הרב גפני, תברך שלא הייתי היום.

חנין זועבי: לא עשית כלום עם הרשימות.

משה גפני: נברר לגבי הרשימות.

מירי רגב: זה לא רלוונטי.

חנין זועבי: זה כן רלוונטי.

חנין זועבי: אני לא מבינה למה את אומרת שזה לא רלוונטי.

משה גפני: חברת הכנסת זועבי, את רוצה להתייחס אלי?

משה גפני: אני הולך לטפל בבעיה הזאת שהעלית שהיא לא קשורה כל כך לנושא הדיון אלא היא קשורה בעקיפין.

משה גפני: אני הולך לטפל בזה.

משה גפני: אני לא משאיר את זה בצד.

משה גפני: שאלתי את מאיר שפיגלר, היות שאני חבר שלו ואני יודע שהוא איש מוכשר ורציני, אני רוצה לברר אתו כמה דברים.

משה גפני: מאיר, אני רוצה לדעת במסגרת התפקיד שלך.

משה גפני: העלו כאן החקלאים והעלתה כאן חברת הכנסת מירי רגב, אבל בעיקר עכשיו החקלאים, את הנושא של 500 שקלים.

משה גפני: אתה יכול להסביר את ה-500 שקלים, בסדר.

משה גפני: מצב החקלאות הוא בכי רע.

משה גפני: יש מציאות מאוד מאוד קשה.

משה גפני: השאלה אם במסגרת המכלול, האם זה שייך לתפקיד שלך?

משה גפני: במסגרת המכלול שהחקלאים צריכים לשלם, האם ניתן להקל עליהם?

משה גפני: הרי המדינה מסכימה שצריך להביא עובדים זרים, ואני באמת, כמו מירי רגב, אחרי שהיא אומרת, אין אחריה ולא כלום, גם אני מסכים עם המדיניות של שר הפנים לגבי עובדים זרים.

משה גפני: אם מירי רגב אמרה, אני חייב לקבל את זה, אפילו אם הייתי חושב לכתחילה אחרת.

משה גפני: אני מסכים עם המדיניות הזאת, אבל אתה לא סבור שהעומס שמטילים בעניין הזה על החקלאים הוא כבד מנשוא?

מאיר שפיגלר: אני אשיב לך מהסוף.

מאיר שפיגלר: קודם כל, זה קשור ליחידת הסמך לעובדים זרים.

מאיר שפיגלר: מדובר בתנאים להבאת עובדים זרים והעסקתם בארץ וזה חלק בלתי נפרד מהמכלול הזה.

מאיר שפיגלר: לגבי סבור או לא סבור, כפי שאתה יודע, כמי שמכיר אותי זמן רב, יש גורמים שצריכים לתת את התשובה לעניין זה כי מדובר במדיניות ולא מדובר במעשה מקצועי בלבד.

מאיר שפיגלר: לכן זה גם היה בוועדת הכספים של הכנסת שאתה למיטב זיכרוני אז עמדת בראש הוועדה ואתה גם העברת בין היתר את הדיונים ואחר כך את החקיקה בנושא.

משה גפני: צמצמנו.

מאיר שפיגלר: לא, זה צומצם עוד לפני כן.

משה גפני: לא, בחוק ההתייעלות.

מאיר שפיגלר: ההיטל ירד, נכון.

מאיר שפיגלר: ההיטל ירד מ-15 ל-10 אחוזים.

מאיר שפיגלר: לא הוסיפו להיטל, אם אני לא טועה.

שי חרמש: רצו להעלות אבל לא העלו.

שי חרמש: אף אחד לא הוריד כלום.

משה גפני: לא הבנתי.

משה גפני: הגיע לכאן חוק התייעלות.

שי חרמש: רצו לייקר ולא נתנו.

קריאה: זה ירד עוד קודם, בהסכם.

שי חרמש: הם רצו 15 אחוזים ונשארו 10 אחוזים.

קריאה: נכון.

קריאה: זה לא הגיע לכאן.

קריאה: זה ירד בהסכם.

משה גפני: מה שאומר חבר הכנסת חרמש הוא שאנחנו מיותרים כאן.

משה גפני: זאת אומרת, אם לא היינו עושים שום דבר, היה הסכם וגמרנו.

משה גפני: זאת אומרת, היה נשאר כך כמו שסוכם והכל בסדר, ואנחנו בעצם לא עשינו כלום.

שי חרמש: פחות או יותר.

משה גפני: מאיר שפיגלר, תמשיך.

משה גפני: אני חולק על חבר הכנסת שי חרמש.

שי חרמש: בעניין הזה.

משה גפני: אתה טועה בעניין הזה.

משה גפני: היו דיונים אצלי בחדר גם על הנושא של החקלאים, גם על הנושא של הבנייה וגם על הנושא של הסיעוד היו דיונים וזה ירד אצלי בחדר.

קריאה: על הקנסות.

משה גפני: על הקנסות.

משה גפני: מה זה משנה?

משה גפני: בניגוד לך, אני לא מרגיש מיותר.

משה גפני: בעניין הזה.

מאיר שפיגלר: צריך לציין שלעניין תאגידי בניין כן העלו ל-15 אחוזים ולגבי החקלאות לא העלו בכלל.

מאיר שפיגלר: זה בדיוק מה שהיה אז.

קריאה: בבניין הם מגלגלים את זה למחיר הדירות, אנחנו לא יכולים לגלגל את זה.

משה גפני: הדיאלוג הסתיים.

משה גפני: עכשיו דבר לגופו של עניין.

מאיר שפיגלר: אני אומר שוב, יש את המקומות בהם אמורים לדון בכל דבר.

מאיר שפיגלר: ההחלטות לעניין זה נקבעות בעצה אחת.

משה גפני: אם אתה היית מקבל החלטות, איזה החלטה היית מקבל?

מאיר שפיגלר: אתה יודע שאתה גורר אותי.

משה גפני: לא, אני רוצה את דעתך המקצועית.

מאיר שפיגלר: דעתי המקצועית היא שכל מה שנוגע להחלטות הממשלה, אנחנו מממשים הלכה למעשה.

משה גפני: תודה.

משה גפני: משרד החקלאות.

שמואל סגל: אני מבקש לדבר רק על דבר אחד, בעקבות הדיון שהתקיים הבוקר בנושא של חוק ההסדרים.

שמואל סגל: מונתה ועדה בראשות פרופסור אפשטיין והיא הגיעה למסקנה שעד 2014 צריכים לרדת ל-3,000 עובדים רק לערבה ולרמת נגב.

חנין זועבי: במקום כמה?

שי חרמש: 27,500.

שמואל סגל: 27,500.

שמואל סגל: היו כל מיני דיונים.

שמואל סגל: להוריד 90 אחוזים.

אברהם דניאל: דרך אגב, אין לנו בעיה עם זה.

אברהם דניאל: שיחליטו לסגור את החקלאות, אין לנו בעיה.

משה גפני: אבל מדובר על זה שיהיו 18 אלף.

שי חרמש: לא, זה ההסכם.

אברהם דניאל: 18,900.

מאיר שפיגלר: ברשותך, אני מתנצל על ההתפרצות, פרופסור אפשטיין לכל אורך הדרך מנסה להוביל פיילוט של עובדים עונתיים.

מאיר שפיגלר: זאת אומרת, להביא לחקלאות והחקלאות היא לא כל השנה, לפחות אליבא למחקר שהוא עשה, להביא עובדים עונתיים בסדר גודל של 10 עד 9-11 חודשים, קבוצה של עובדים, להביא אותם, לסיים את העסקה שלהם, להחזיר אותם ולהביא בשנה לאחר מכן מכסה כזאת של עובדים זרים, במקום להביא עובדים זרים במתכונת הנהוגה היום, קרי, הם מגיעים, מתחדשת להם אשרת השהייה אחת לשנה עד חמש שנים.

מאיר שפיגלר: זה בערך הרעיון בו מדובר למיטב ידיעתי אבל יכול להיות שאני לא יודע.

משה גפני: תודה רבה.

מירי רגב: במשרד החקלאות פעם היו חקלאים.

שמואל סגל: אחרי כל מיני דיונים וכמובן כל הנציגים אמרו שזה יהרוס את החקלאות, הדברים השתתקו.

שמואל סגל: אחר כך, לקראת חוק ההסדרים, ובגלל הדיון הבוקר אני מעלה את העניין הזה, הופיע קבור בתוך הספר הגדול העניין הזה של 3,000 עובדים עד 2014.

שמואל סגל: בגלל האקדח שהופנה לרקה של כולם, כל המשרדים, כולל החקלאים, גרם לזה שיחתמו על הסכם לפיו ירדו ל-18,900 עובדים עד שנת 2015, שזה באמת יהרוס את החקלאות.

משה גפני: חבר הכנסת שי חרמש, מה אתה מציע?

שי חרמש: אני רוצה לומר דבר מאוד פשוט ואם מירי רגב תוביל אותו, אני אצטרף אליה.

שי חרמש: יש כאן שני נושאים.

שי חרמש: נושא אחד הוא מספר העובדים הזרים והנושא הזה הוכרע.

שי חרמש: החקלאים נאנסו לחתום על הסכם רע בחודש מאי וכתוצאה ממנו יש גרף יורד ואנחנו צריכים לעמוד ב-1 בינואר עם 26 אלף עובדים ואני אומר כאן שמאיר שפיגלר עושה כמיטב יכולתו.

אברהם דניאל: אין לנו טענות אליו.

שי חרמש: אני אומר את זה על דעת החקלאים וזה לא דבר פשוט שהחקלאים נמצאים עם הכתפיים לקיר, לומר שפקיד בכיר עושה כמיטב יכולתו.

שי חרמש: יש גם קשיים בין ממשלת ישראל לתאילנד.

משה גפני: מה אתה מציע?

שי חרמש: בקטע הזה אני לא רוצה לגעת כרגע ואני גם חושב שלא צריך לגעת בו.

שי חרמש: יש קטע אחד שהוא הנטל והנטל שמורכב מארבעה דברים מביא נטל של 550 שקלים מיליון שקלים מס נוסף על החקלאים.

שי חרמש: זה המספר.

שי חרמש: אי אפשר לטפל בכל והאוצר גם לא יוותר על הכל כי האוצר מחפש כסף.

מירי רגב: אבל מה כן?

שי חרמש: בכנסת השבע עשרה הוגשה הצעת חוק על ידי ועל-ידי אורית נוקד שבאה לבטל את ה-10 אחוזים.

שי חרמש: היא באה לבטל את ה-10 אחוזים היטל באמירה פשוטה, שאם המדינה קצבה ממילא קווטה לחקלאות, אז אין כאן מקום שבו אם ייקרו, יעסיקו פחות כי צריך יותר.

שי חרמש: כל הזמן צריך יותר.

שי חרמש: צריך 44 אלף ולא 50 אלף, יש 26 אלף, המספר ירד ל-18,900 עובדים.

שי חרמש: כלומר, ממילא יש מחסור.

שי חרמש: אין חשש שאם יעקרו את העובדים, יגיעו עובדים מהארץ.

שי חרמש: אי אפשר להביא עובדים מהארץ.

שי חרמש: באנו ואמרנו באותו רגע שחתמנו הסכם אתכם והתקפלנו וירדנו בכמויות, אין טעם להטיל קנסות.

שי חרמש: זה קנס שהרציונל שלו בעבר היה לגרום לייקור העובדים הזרים כדי להעסיק עובדים ישראלים אבל זה לא המצב כרגע.

שי חרמש: אם אליבא לדעתכם זה הפך למס הבצורת, קרי, מקור כספי לאוצר, אני אומר לכם שתרדו מהכתפיים.

שי חרמש: מה-550 מיליון שקלים שמשלמים, תורידו את ה-150 מיליון שקלים.

שי חרמש: יש פה הצעת חוק מסודרת חברת הכנסת רגב, קחי אותה אליך, תובילי אותה, אני חותם אחריך.

שי חרמש: הוועדה, כמו שהיא ידעה לעצור את מס הבצורת לחמישה חודשים בחתימת ועדה, יבואו כל חברי הוועדה ויחתמו על ההצעה הזאת.

משה גפני: אפשר לראות את הצעת החוק?

שי חרמש: כן.

קריאה: זה בנוסף ל-500 שקלים.

שי חרמש: קחו את הצעת החוק, תחתימו את כל חברי הוועדה, נוריד 150 מיליון שקלים.

שי חרמש: תאמינו לי שינשמו לרווחה, ישלמו את ה-500 שקלים לחודש וילכו שמחים הביתה.

מירי רגב: מעולה.

מירי רגב: יש שתי אופציות, כאשר הראשונה לקחת את החוק הזה ולאמץ אותו ולהוביל אותו, כאשר יושב ראש הוועדה מוביל אותו כמו שהוא יודע להוביל חוקים, והוא יודע לעשות את זה.

שי חרמש: זה ערוך ומוכן.

שי חרמש: רק לחתום ולהגיש.

מירי רגב: האופציה השנייה היא לבטל את ה-500 שקלים ושהם יפרישו על פי החוק הישראלי לפיצויים כמו כל אחד.

מירי רגב: גם אני מפרישה לפיצויים לכל עובד שאני מעסיקה, ואותו הדבר הם יפרישו לעובד זר.

מירי רגב: אי אפשר להטיל עליהם עוד ועוד ועוד.

מירי רגב: בעניין הזה אתה יכול להסכים או על זה או על זה.

מירי רגב: כאשר מטילים 10 אחוזים על הבנייה, הם מגלגלים את זה על מחירי הדירות, אבל כאן נגלגל את זה על העגבניות.

משה גפני: כבר היינו בסרט הזה.

קריאה: הלוואי שתגלגלי את זה על העגבניות.

חיים חבלין: אני רוצה לומר מילה לגבי הסיבות האובייקטיביות.

חיים חבלין: באמת מאיר שפיגלר עושה מלחמה שערה בנושא זכויות העובדים שמגיעים לארץ כדי שלא יעשקו אותם, ועל כך אני מוריד את הכובע.

חיים חבלין: הוא הראשון שבא ועושה את הדבר הזה.

חיים חבלין: כתוצאה מהמאבק הזה חסרים היום למעלה מ-3,000 עובדים מתוך ה-23 אלף שהיו צריכים להיות ב-1 בינואר.

חיים חבלין: לגבי חלק מה-3,000 ניתנו אשרות להגיע, אבל לגבי 2,000 מהם עדיין לא ניתנו להם אשרות.

חיים חבלין: הנזקים הם אדירים.

חיים חבלין: יש היום שמאים שמסתובבים בשדות הערבה.

חיים חבלין: אני לא רוצה לבוא מנקודת מסכנות.

חיים חבלין: המחירים טובים, היבולים טובים, אבל אין מי שיוריד את היבולים.

חיים חבלין: הבאנו בתי ספר.

משה גפני: אתה נגד ה-500 שקלים.

חיים חבלין: אני לא בא לדבר עכשיו על ה-500 שקלים.

חיים חבלין: ברור שאני נגד.

משה גפני: אתה רוצה עכשיו לעשות פרסומת לערבה?

שי חרמש: לא מגיע להם?

חיים חבלין: אין שום סיבה בעולם לייקר את העובד הזר כאשר עוד אין אלטרנטיבה.

חיים חבלין: למה מייקרים?

חיים חבלין: אין שום הגיון לא ב-500 שקלים ולא בהיטל.

משה גפני: מאיר שפיגלר, תעזור לי עכשיו.

משה גפני: תגיד לי מה משלמים החקלאים.

משה גפני: תגיד לי את הדברים שהם משלמים.

מאיר שפיגלר: נכון להיום?

משה גפני: כן, נכון להיום.

משה גפני: תגיד מה הסעיפים שהם משלמים.

מאיר שפיגלר: הם מחויבים בשכר מינימום על פי חוק כמובן.

משה גפני: שכר מינימום, זה בסדר.

מאיר שפיגלר: כן.

מאיר שפיגלר: מעבר לזה, 500 שקלים פיקדון חודשי עבור כל אחד מהעובדים.

מאיר שפיגלר: זה נקרא פיקדון חודשי עבור כל אחד מהעובדים.

משה גפני: לא הבנתי.

מאיר שפיגלר: כל חודש, חוץ מאשר השכר, הם צריכים להפקיד בחשבון של המדינה בבנק הפועלים 500 שקלים עבור העסקת כל עובד.

מאיר שפיגלר: חוץ מזה הם משלמים היטל העסקה בגובה 10 אחוזים מהשכר של העובד.

משה גפני: מה זה היטל ההעסקה?

משה גפני: מה עושים עם ההיטל הזה?

מאיר שפיגלר: קופת המדינה.

משה גפני: למה?

שי חרמש: קנס.

מאיר שפיגלר: אני מניח שזאת תולדה של החלטה שהסתמכה על הרצון לייקר את העסקת העובדים הזרים.

משה גפני: זה רק בחקלאות?

מאיר שפיגלר: לא.

מאיר שפיגלר: זה בכל הענפים.

משה גפני: 10 אחוזים.

קריאה: זה לא קיים בסיעוד.

משה גפני: 10 אחוזים משלמים כולם.

מאיר שפיגלר: למעט סיעוד שהוחרג.

משה גפני: מה עוד הם משלמים?

מאיר שפיגלר: לגבי 10 אחוזים, יש סקטורים שמשלמים יותר מ-10 אחוזים כמו המסעדות האתניות, התעשייה וכולי.

משה גפני: את זה אני יודע.

מאיר שפיגלר: חוץ מזה יש להם את האגרות כאשר אחת לשנה הם משלמים למשרד הפנים, אם אני לא טועה, 160 שקלים עבור אשרה.

אברהם דניאל: כן, 165 שקלים.

מאיר שפיגלר: 165 שקלים עבור האגרה.

משה גפני: זה שנתי.

מאיר שפיגלר: כן.

מאיר שפיגלר: הם משלמים ליחידת הסמך לעובדים זרים שאני עומד בראשה אגרת בקשה בסך 555 שקלים לשנה.

אברהם דניאל: ועוד 1,100 שקלים.

מאיר שפיגלר: עוד 1,100 למשרד הפנים.

משה גפני: אני אומר לך למה אני שואל אותך.

משה גפני: אם אנחנו נתמודד עם הנושא של החקלאות, תהיה לזה השלכת רוחב.

משה גפני: אני כל הזמן מחפש ולא מצאתי עד לרגע זה, גם אחרי ההרצאה המאלפת שלך, במה אפשר להחריג את החקלאים.

משה גפני: אם אנחנו ניקח את החוק של חבר הכנסת שי חרמש ונוביל אותו מטעם ועדת הכספים - ואני עוד לא החלטתי אם אני בחוק כי צריך להתמודד עם בעיות.

משה גפני: אנחנו יכולים להיות פופוליסטיים מול החקלאים, אבל בסוף להיתקל בבעיות של השלכות רוחב ואתם יודעים מה יקרה – המשמעות היא שיבוא האוצר בצדק ויאמר שאנחנו רוצים לעזור לחקלאים, אבל אנחנו מיד יוצרים השלכת רוחב.

משה גפני: תגיד לי מה מיוחד בחקלאים.

משה גפני: הכסף שהם משלמים?

משה גפני: רק הם.

מאיר שפיגלר: קודם כל, עובדתית זה לא מצב שהוא אחיד לגבי כל מי שמעסיק עובדים זרים.

מאיר שפיגלר: כבר עכשיו יש שינויים בין סקטור אחד לסקטור אחר.

מאיר שפיגלר: זה מתחיל בתאגידי בניין ומסתיים בסיעוד.

מאיר שפיגלר: זאת אומרת, גם כרגע אין מצב של החלטה אחידה על כל הסקטורים.

מאיר שפיגלר: אני מניח שלכל סקטור יש את הדברים שמאפיינים אותו ומחריגים אותו ביחס לסקטורים אחרים מבחינת צרכים ומבחינת בעיות אובייקטיביות שאתן הוא מתמודד.

מאיר שפיגלר: אני מניח שהם יעשו את זה טוב ממני והם יעלו על הכתב את הדברים שהם רלוונטיים עבורם ביחס לסקטורים אחרים.

שי חרמש: הרב גפני, אני אקל עליך בעניין.

שי חרמש: השלכות הרוחב הן מזעריות.

דוד ברבי: אנחנו נותנים דיור חינם וחשמל לבד.

דוד ברבי: זה המון כסף.

דוד ברבי: זה 15 אלף שקלים לחודש לעשרה עובדים.

מאיר שפיגלר: אבל יכולים לנכות על פי התקנות עד 25 אחוזים מגובה השכר.

דוד ברבי: 120 שקלים ליחידת דיור.

דוד ברבי: הבת שלי שלומדת בירושלים משלמת 1,500 שקלים לחדר ואני מחייב אותו ב-120 שקלים.

מאיר שפיגלר: אני יודע.

מאיר שפיגלר: הרב גפני, אני יודע שאתה עושה יותר מאשר שני דברים בעת ובעונה אחת, אז אתה תשמע גם אותי.

מאיר שפיגלר: אצל החקלאים יש משהו שהוא שונה.

משה גפני: רק רגע.

משה גפני: חבר הכנסת חרמש, פרק י' זה רק החקלאות?

שי חרמש: זאת החקלאות.

שי חרמש: כן.

מאיר שפיגלר: אצל החקלאים יש טיעון שחוזר על עצמו כל הזמן והיו גם דיונים בנושא הזה בזמנו במשרד התעשייה, וצריך לציין את זה.

מאיר שפיגלר: הם טוענים שאצלם העובדים, לא עובד אחד אלא עובדים, לנים אצלם וצורכים את החיים השוטפים שלהם בתוך המסגרות בהן הם נמצאים, מה עוד שהם בדרך כלל מבודדים, כל אחד עם המשק שלו, במקום שלו, ואין להם את האפשרות ליהנות, במירכאות או לא במירכאות, מאיזושהי מסגרת חברתית שיש נגיד לאלה שנמצאים בסיעוד.

מאיר שפיגלר: הם מוגבלים בגובה הסכום שהם יכולים לקזז בעבור השירותים שהם נותנים לעובדים הזרים, אם זה מבחינת מדור, אם זה מבחינת הסעדה, אם זה מבחינת יתר השירותים שנותנים להם במקומות בהם הם נמצאים.

מאיר שפיגלר: הם ביקשו בזמנו להגדיל את גובה הקיזוז שהם יכולים לקזז מהשכר של העובד הזר בגין השירותים שהם, רוצים או לא רוצים, מחויבים לתת.

מאיר שפיגלר: למשל, אחת הטענות שחזרה על עצמה בבקעה, שם יש חום אימים, בדרך כלל בקיץ, ויש שם צריכת חשמל אדירה של הפעלת המזגנים לטובת המגורים הנאותים לאותם עובדים זרים.

מאיר שפיגלר: הם מאוד מוגבלים בתקנות בגובה הסכום.

קריאה: גם בערבה זה כך.

מאיר שפיגלר: זאת סוגיה שהם העלו אותה, שהיא מאוד אופיינית לחקלאים והיא לא כל כך רלוונטית לסקטורים אחרים.

שי חרמש: אני רוצה להסביר את זה בצורה יותר קלה.

משה גפני: אני לא מוצא פתרון לעניין.

שי חרמש: אני אומר לך איפה הפתרון.

שי חרמש: הפתרון הוא מאוד פשוט.

שי חרמש: מכלל העובדים הזרים החוקיים במדינת ישראל, הסקטור הכבד ביותר הוא הסיעודי והוא מוחרג.

שי חרמש: הסקטור השני בגודלו, הוא החקלאות.

שי חרמש: נשארים לך דברים מזעריים.

שי חרמש: כל הבניין הוא 3,200 או פחות.

שי חרמש: כמה הם?

מאיר שפיגלר: 7,200 היום ויורד ל-5,000.

שי חרמש: זאת אומרת, אתה מתעסק כרגע ב-26 אלף עובדים בחקלאות, ב-700 או 900 של האתני, וסך הכל, בכמה?

מאיר שפיגלר: ב-7,275 שיהיו 5,000 ביולי השנה.

שי חרמש: סך הכל כבר לא נשארו הרבה.

שי חרמש: אם הורדת את הסיעודי, הרבה לא נשאר.

שי חרמש: אם זאת השלכת רוחב, היא לא דרמטית.

שי חרמש: האוצר צריך להתרגל לוותר על 130 מיליון שקלים בחקלאות.

שי חרמש: מה שהוא מקבל באחרים, זה כסף קטן וזה כבר שולי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אתם לא הנחתם את הצעת החוק הזאת בכנסת הזאת.

שי חרמש: לא.

משה גפני: למה?

שי חרמש: כי האוצר הולך נגדה.

שי חרמש: אף פעם אני לא מגיש הצעת חוק נגד הממשלה ואני לא צוחק.

שי חרמש: אני לא הולך להתאבד עם חוקים.

שי חרמש: כשאני מביא חוק, אני מביא אותו בתיאום עם הממשלה.

משה גפני: חברת הכנסת חנין זועבי, אני מבקש, אם את יכולה להעביר את הרשימות למאיר שפיגלר.

משה גפני: תתעלמי מזה שיאמרו לך שיש את הרשימות.

משה גפני: תעבירי את הרשימות למאיר שפיגלר.

משה גפני: אני רוצה לדעת ממנו האם יש אפשרות או שכמו שטוענים החקלאים, אין אפשרות.

משה גפני: נמצה את ההליך הזה ונראה אם הוא אפשרי.

משה גפני: אם זה לא אפשרי, נדע גם למה.

משה גפני: תעבירי למאיר שפיגלר את הרשימות.

משה גפני: דעי לך שהוא בחור רציני.

שי חרמש: הטוב שבחבורה.

משה גפני: הוא יטפל בזה באופן יסודי ויכול להיות באמת שזה לא פתרון, ואז העלית את העניין אבל אין לזה פתרון.

משה גפני: אם יש לזה פתרון, זה באמת יקל, אבל לפי הטענות שנשמעו כאן, או לפי הדיבורים שנשמעו כאן, זה איננו הפתרון.

משה גפני: אתה תוכל למצות את ההליך הזה?

מאיר שפיגלר: כן, אני אדווח לך.

משה גפני: לגבי הנושא עצמו.

משה גפני: אני מבקש שנוציא מכתב - בעקבות הדיון שהתקיים כאן ביוזמתה של חברת הכנסת מירי רגב – לשר האוצר.

משה גפני: אני לא רואה מישהו אחר אליו אני יכול להוציא את המכתב.

משה גפני: נאמר לו שהתקיים דיון בעניין הזה והועלתה מצוקת החקלאות בישראל ומצוקת החקלאים עם פירוט של התשלומים שהם צריכים לשלם.

משה גפני: חברת הכנסת מירי רגב העלתה את העניין הזה.

מירי רגב: אני מבקשת לקבל עותק של המכתב.

משה גפני: אני מציע שתביאו הצעה קונסטרוקטיבית.

משה גפני: אני מציע לקחת את המכלול.

משה גפני: אני אשלח מכתב לשר האוצר ואני אומר לו את הדברים האלה ואני אקבל תשובה שלילית אלא אם כן אנחנו מחליטים ללכת למלחמה ואם מלחמה, מלחמה, ואז אנחנו יכולים להשיג.

משה גפני: אנחנו עוד לא בשלב הזה.

משה גפני: אני מציע שתתייעצי עם שי חרמש.

מירי רגב: את הצעת החוק הזאת אתה לא אוהב.

משה גפני: אני פוחד שאנחנו נקבל מיד תשובה שלילית ויאמרו השלכת רוחב.

משה גפני: את יודעת מה יהיה.

משה גפני: אחרי הדיונים שהיו כאן

משה גפני: בחוק ההתייעלות הכלכלית, צריך להעלות את מצוקת החקלאים.

מירי רגב: הם יודעים את זה.

משה גפני: אז יהיה קל גם לנו אחרי כן ללכת למלחמה.

משה גפני: זאת אומרת, אם לא פותרים את הבעיה שהאוצר יאמר איפה הוא פותר את הבעיה.

משה גפני: אנחנו לא יכולים להמשיך עם העניין הזה בצורה הזאת.

משה גפני: להגיש תוכנית קונסטרוקטיבית שאני אעביר אותה מטעם הוועדה לאוצר.

משה גפני: ראית, גם שי חרמש עצמו, והוא באופוזיציה, לא מניח את הצעת החוק בגלל שהאוצר מתנגד לה.

משה גפני: אנחנו לא בשלב הזה של המלחמה.

משה גפני: אנחנו לא הצלחנו עוד ליצור דעת קהל כפי שנדרש.

משה גפני: תכיני את התוכנית הזאת.

משה גפני: חבר הכנסת חרמש, אתה תעזור לה.

שי חרמש: אין בעיה.

משה גפני: אני אעביר את זה.

משה גפני: אני אראה, אולי אני אשב אתם ואז נשתדל להעלות את הנושא באופן כזה שאנחנו נוכל גם לקדם את הנושא.

מירי רגב: תוך שבוע תקבל הצעה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: שוב, את מבינה את הבעייתיות.

משה גפני: סתם בשביל לשלוח מכתב ולקבל תשובה שלילית, זה לא יועיל.

משה גפני: יש מקרים בהם מכתב יש בו באמת תועלת, אבל כאן אנחנו באים ואנחנו אומרים שאנחנו רוצים לסייע לחקלאים.

משה גפני: סך התשלומים עליהם הוא כזה גבוה, שהוא בעצם ימוטט את החקלאות וזאת כבר ציונות.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: הישיבה נעולה.