ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 217, 2010-02-09 11:00

רחל אדטו: בוקר טוב.

רחל אדטו: ישיבת ועדת עבודה, רווחה ובריאות מוקדשת היום לנושא הפסיכיאטריה.

רחל אדטו: היא הגיעה בעקבות שתי בקשות של שני חברי כנסת.

רחל אדטו: חבר הכנסת איתן כבל שפנה בקשר למצוקת האשפוז בבית חולים כפר שאול וחבר הכנסת חיים אמסלם שביקש לדון בנושא שיקום חולי הנפש בקהילה.

רחל אדטו: מאחר והנושא הוא מורכב מכל שלושת הזרועות השונות של בריאות הנפש, הרפורמה הביטוחית הרפורמה האשפוזית והרפורמה השיקומית, מצאנו לנכון לחבר את הנושאים למרות שבטווח הזמן המוקצה יהיה קשה לדון בכול.

רחל אדטו: לפני שאתן את רשות הדיבור לחברי הכנסת שהציעו את ההצעה לסדר היום אני רוצה לומר שב-3 שבועות האחרונים ביקרתי ב-3 בתי חולים.

רחל אדטו: הייתי בכפר שאול, הייתי באברבנאל והייתי במזרע.

רחל אדטו: יש לי ניסיון של 30 שנה לפחות במערכת הבריאות.

רחל אדטו: ראיתי הרבה בחיים בנושא מערכת הבריאות בכלל, חולי נפש וחולים פסיכיאטריים.

רחל אדטו: הטלטלה והשוק שעברתי אחרי ביקור בשלושת בתי החולים האלה הם כאלה שאני לא זוכרת הרבה חוויות כל כך קשות שהיו לי כמו שהיה לי בעת ביקורי בשלושת המקומות האלה.

רחל אדטו: אני חושבת ש-14 גברים חולי נפש כרוניים במחלקה סגורה בחדר אחד במזרע זה גנאי לנו כחברה שלוקחת את האנשים האלה וזורקת אותם לשוליים רחוק מהעין ורחוק מהלב.

רחל אדטו: הישיבה כאן היום היא הביטוי שלנו, כחברי כנסת, לקום ולהגיד שאנחנו כחברה לא יכולים להרשות לעצמנו לקחת ולזרוק את האנשים האלה לשוליים ולא להתייחס אליהם כי זה מראה עלינו כחברה.

רחל אדטו: אותה חוויה היתה באברבנאל לראות את הילדים האוטיסיטים ובכפר שאול.

רחל אדטו: כל מקום יש לו את התשובות שלו.

רחל אדטו: בכפר שאול לא בונים כי אין רישיון מהעירייה ואין רישיון ממשרד הבריאות.

רחל אדטו: באברבנאל לא בונים כי סוגרים אותו עוד מעט ולא סוגרים אותו למעשה.

רחל אדטו: ובמזרע העירייה בנהרייה לא רוצה להעביר את זה.

רחל אדטו: כל אחד יש לו את הסיפורים שלו והשורה התחתונה היא שאנחנו עומדים בפני שוקת שבורה ואני בושה ונכלמת לעמוד ולדבר על הנושא הזה.

רחל אדטו: מכאן צריך לבוא איזשהו מעשה.

רחל אדטו: אני רואה את תפקידנו כחברי כנסת כאלה שצריכים להניע את המהלך כרגע ולא להגיד, בואו נחכה שהרפורמה בבריאות הנפש תצא לדרך.

רחל אדטו: כל מה שקורה כרגע זו שרשרת של דברים שאחד מזין את השני.

רחל אדטו: כל חוליה בשרשרת קובעת לגבי החוליה הנוספת.

רחל אדטו: זה היה רק הפתיח שלי.

רחל אדטו: וזו רוח הדברים שבו אני רואה את מה שמתחולל, ואני מקווה שבסוף הישיבה נצליח לצאת מכאן עם איזושהי תובנה לגבי מה הקריאה שלנו ומה היא חובתנו כוועדה.

רחל אדטו: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת איתן כבל שביקש לכנס את הדיון.

איתן כבל: תודה גברתי יושבת הראש.

איתן כבל: אדוני סגן השר, חבריי.

איתן כבל: אני נחשפתי לסיפור הזה בעקבות כתבה שקראתי בעיתון "הארץ".

איתן כבל: זה מסוג אותם דברים שהם בשוליים של החברה.

איתן כבל: כשאתה לא חס וחלילה נפגש בזה מקרוב אצלך במשפחה במעגל ראשון, זה תמיד סיפורים שאתה קורא עליהם בעיתון או שומע אותם ברדיו או צופה בהם בטלוויזיה.

איתן כבל: לצערנו.

איתן כבל: ההתנהלות שקוממה אותי יותר מכל זו העובדה שלחברים האלה אין לובי.

איתן כבל: אין לובי שיכול לקום ולזעוק את זעקתם.

איתן כבל: אני אומר את זה עכשיו לא לטוב ולא לרע ואני לא בא להטיף מוסר גם לא לנו חברי הכנסת ולא משנה אם זה קואליציה או אופוזיציה, בסופו של עניין, טבעו של עולם שאם אתה מצליח לגבש לך כוח, לובי, קבוצת לחץ, כנראה שתצליח לשנות משהו.

איתן כבל: אם לא סופך להיזרק אל השוליים ולקבל ליטופים ומילות של נחמה.

איתן כבל: והשתדלתי ככל יכולתי לצלול עד כמה שאפשר בוודאי בכל מה שנוגע לשני המקומות איתנים וכפר שאול ולפחות ממה שהצלחתי לדלות מן הכתבה ומאנשים יוצאים מהגדר הרגיל שמכירים מקרוב את שני המוסדות האלה, אני אומר לך אדוני סגן השר שאני מאוד מכבד, מאוד מעריך ומאוד מוקיר את עבודתך.

איתן כבל: גם אם יש בינינו חילוקי דעות אני יודע ואני אומר את זה כאן על השולחן, וחלק מכם מכיר אותי שאינני מתבייש כלל לומר את אשר יש בליבי קבל עם ועולם כאשר אני חושב אחרת.

איתן כבל: אבל אני באמת מאמין בך.

איתן כבל: אתה יודע את זה וזה לא מן הפה ולחוץ.

איתן כבל: ואני מצפה ממך דווקא כמי שבא מקבוצה קטנה בחברה הישראלית, כמי שאוזנו כרויה לעוולות שתבוא מצד אחד ותסביר מה הולכים לעשות עם שני המוסדות האלה.

איתן כבל: ואינני מדבר מה עושים בשני המוסדות האלה כאיזו משאלת לב שתקרה יום אחד לכשיהיה תקציב, אלא איך לוקחים את שני המקומות בפרט, כי בעקבותיהם נחשפנו אל העניין, אבל אני מניח שהבעיה איננה נוגעת רק כנראה לשני המוסדות האלה אלא מדובר כנראה בבעיה שהיא חורגת לאין שיעור.

איתן כבל: אני מתחנן לפניך.

איתן כבל: אני החלטתי להיות להם לפה בעניין הזה.

איתן כבל: אני מקווה ששאר חבריי חברי הכנסת יהיו לפה ויהיו שליחים שלכם, שליחי מצווה לשנות בכל כוחנו את המצב השורר כיום ולדבר על ליבו של סגן השר בראש ובראשונה שיעשה מעשה להוציא אותנו מן המיצר.

איתן כבל: תודה.

רחל אדטו: תודה.

רחל אדטו: חבר הכנסת חיים אמסלם ואחר כך סגן השר ונפתח את הדיון.

חיים אמסלם: תודה גברתי יושבת הראש.

חיים אמסלם: אדוני סגן שר הבריאות הרב ליצמן.

חיים אמסלם: אני לא רוצה להוסיף הרבה דברים על מה שאמר חברי חבר הכנסת איתן כבל.

חיים אמסלם: אנחנו לא יכולים לעמוד מנגד.

חיים אמסלם: אני לא אומר את זה לתפארת האמירה, אני באמת חושב שאלה פעולות נפלאות שעם ישראל מתארגן לסייע בחוץ לארץ במקומות רחוקים.

חיים אמסלם: אבל אני אומר כך, כתוב: "אמרתי עולם חסד ייבנה".

חיים אמסלם: החסד מתחיל מבית.

חיים אמסלם: אנחנו צריכים קודם כל להתחיל לטפל באלה שנמצאים בתוכנו ולא לתת לדברים להמשיך להתדרדר.

חיים אמסלם: כי כאשר לא מטפלים באותם אנשים שזקוקים לטיפול בצורה נאותה אנחנו רק מדרדרים אותם, ואנחנו יודעים שכאשר מתדרדר מצבו של חולה הטיפול הוא עוד יותר קשה.

חיים אמסלם: ואני לא רוצה חלילה להיזכר מי היא הקבוצה, או מי הם אלו שהשוו את הקבוצות החלשות בחברה מבחינה נפשית לאבק אדם או כאלה שבכלל צריך לשכוח מהם.

חיים אמסלם: לא זו הכוונה.

חיים אמסלם: אבל כרגיל אצלנו בסבך הבירוקרטיה ובגלל חוסר תקציב, ותמיד השמיכה היא קצרה והתקציבים לא מספיקים.

חיים אמסלם: אבל כפי שאמר איתן קבוצות לחץ שיש להן יכולת להפעיל והן מפעילות כאן בכנסת או בכל משרדי הממשלה לובי חזק אז בסדר, הן לא צריכות אותנו.

חיים אמסלם: אבל דווקא אלה שהזעקה האילמת, הצעקה השקטה היא כזאת שאנחנו חייבים לנסות להיות להם לפה.

חיים אמסלם: כמובן שנעקוב.

חיים אמסלם: ואתה הרב ליצמן, אני לא צריך לחזור על דברים שכבר נאמרו, אני מכיר את הרגישות שלך, אני מכיר את היזמות שלך לפני שהיית במשרד הבריאות, כל שכן וקל וחומר עכשיו.

רחל אדטו: תודה רבה.

רחל אדטו: אני רוצה עכשיו לנצל עכשיו את זכותי גם כחברת כנסת ולחדד יותר את הדברים.

רחל אדטו: אני רוצה להתייחס לשלושת המוסדות האלה ולקבל תשובה ספציפית לגבי שלושת המוסדות.

רחל אדטו: נתחיל בכפר שאול.

רחל אדטו: כפר שאול נמצא למעלה מעשור עם תוכניות בינוי כאשר הדחיות עם תקציב צבוע לעניין הזה, כמו שהבנתי יש תקציב של 40 מיליון שקל שיושבים ומחכים לבינוי בתוך מבנה מחודש בכפר שאול.

רחל אדטו: התוכניות כל הזמן נדחות מסיבות כאלה ואחרות.

רחל אדטו: הבנתי שהעירייה לאחרונה דחתה אישור בנייה בגלל שיש עץ זית עתיק.

רחל אדטו: לאחרונה הגיע אישור בנייה מהעירייה ואנחנו עומדים בכך שלא קורה שום דבר.

רחל אדטו: עכשיו, מה שמאוד מפריע לי וצר לי שאני מעלה את זה כאן אבל אנחנו פותחים היום את הנושא, האם הסמיכות של כפר שאול להר נוף והיותו נכס נדל"ני כל כך טוב וכל כך מבוקש במרכז ירושלים היא לא חלק ממה שקורה בכפר שאול ומכל הדחיות שקורות במשך 10 שנים.

רחל אדטו: אני מעלה את זה כשאלה.

רחל אדטו: נמשיך הלאה לאברבנאל.

רחל אדטו: באברבנאל יש החלטת ממשלה משנת 2003 שאומרת לסגור את בית חולים אברבנאל על כל מיטותיו ולפזר אותן בין "מעייניי הישועה" שאין להם מחלקה פסיכיאטרית, תל השומר וכדומה.

רחל אדטו: החלטת הממשלה הזאת הגיעה גם לעתירה לבג"ץ.

רחל אדטו: בעקבות העתירה לבג"ץ הוחלט בינתיים לשחק, להיות עם ולהרגיש בלי או להיפך.

רחל אדטו: מה שקורה כרגע באברבנאל ההחלטה שמשרד הרווחה דאז דחתה אותה ברוב קלות.

רחל אדטו: שר הבריאות דאז דני נווה ביקש לעשות רביזיה של ההחלטה הזאת.

רחל אדטו: כלומר גם הוא התנגד להחלטה.

רחל אדטו: בינתיים אברבנאל מצד אחד יש החלטת ממשלה לסגור אותו, מצד שני בית החולים ממשיך לתפקד ולא מקבל תקציבי פיתוח ובינוי ולכן בית החולים נראה כמו שהוא נראה.

רחל אדטו: והבעיה השלישית היא הבעיה של מזרע שגם עליה אני רוצה לקבל תשובה בבקשה.

רחל אדטו: 150 דונם על שפת הים שראש העיר חומד את 150 דונם האלה לטיילת ולכפר נופש מצד אחד, מצד שני אין מענה.

רחל אדטו: נהרייה לא רוצה אותם, בתוך עכו לא מצאו להם שטח ולכן הם עומדים עם 150 דונם שאין להם מה לעשות איתם.

רחל אדטו: ואין מענה.

רחל אדטו: עד כדי כך המצב חמור שמישהו נהג על שפת הים, פרץ חור בגדר עם הרכב שלו והגדר נשארה פרוצה.

רחל אדטו: כלומר בית חולים פסיכיאטרי סגור, הגדר של הטיילת פרוצה כי אף אחד לא נותן אישור לסגור את הגדר הפרוצה.

רחל אדטו: כך שאפשר להיכנס פנימה ולצאת וחולים יכולים לברוח, חופשי לגמרי.

רחל אדטו: בית חולים פרוץ וגדר פרוצה ואין אישור לסגור את זה.

רחל אדטו: אז אם רציתי למקד כרגע את בעיית הבנייה מעבר לבעיה הכללית של התייחסותנו כחברה ולמקד את הבעיות הספציפיות רק לשלושת המקומות האלה שאותם אני מכירה ואני מניחה שזה רק מייצג מצב, אז אני אשמח לקבל תשובה על שלושת בתי החולים האלו.

רחל אדטו: בבקשה סגן השר.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: גברתי יושבת הראש בחרתי להשתתף היום בישיבה כי העניין קרוב לליבי.

יעקב ליצמן: חשבתי שצריך לחדד את הדברים ולהבהיר כמה דברים.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת איתן כבל, אני עשיתי ביקורת פתע בכפר שאול.

יעקב ליצמן: אני מתכוון עוד כמה ביקורות.

יעקב ליצמן: אני מזמין אותך כפי שאני מזמין עוד חברי כנסת מי שרוצה, אבל לא כולם בבת אחת, אני לא חושב שצריך לבוא עם פמליה גדולה, אין לי בעיה.

יעקב ליצמן: רבותיי תבואו איתי, אני הולך להזמין תקשורת.

יעקב ליצמן: גם בביקורי בכפר שאול הזמנתי תקשורת.

יעקב ליצמן: המטרה היא חד משמעית – לזעזע את המערכת.

יעקב ליצמן: רבותיי 10 שנים בית החולים נמצא במצב של תנאים תת אנושיים.

יעקב ליצמן: מישהו אחראי על זה.

יעקב ליצמן: אני אומר לכם אסור לאשפז אנשים במקומות האלו.

יעקב ליצמן: ואת התמקדת דווקא בבית חולים X או Y, יש לי עוד כמה ברשימה.

יעקב ליצמן: לא פחות גרועים.

יעקב ליצמן: רק מה?

יעקב ליצמן: פחות מודעים אליהם.

יעקב ליצמן: אני מתכוון להיות פה לכולם.

יעקב ליצמן: יתרה מזאת, אתמול קיימתי דיון אצלי.

יעקב ליצמן: יכול להיות בכלל שיום אחד אני אסגור בית חולים.

יעקב ליצמן: אני לא מהסס לעשות את זה.

יעקב ליצמן: דיברנו על זה.

יעקב ליצמן: אנחנו נחפש פתרון.

יעקב ליצמן: כשהייתי בכפר שאול סגרתי חדר.

יעקב ליצמן: אמרתי, אני לא מסכים שהחדר הזה ימשיך לשמש את החולים.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה להיכנס לפרטים בקשר לזה.

יעקב ליצמן: מי שדווקא עזר לי בקטע הזה היו קול ישראל וגלי צה"ל ששידרו כתבה מתוך המקום.

יעקב ליצמן: אני אומר לך רבותיי, אני יודע מה שהקליטו, והם לא שידרו את הכול כי אי אפשר היה לשדר את הכול.

יעקב ליצמן: כי רדיו ממלכתי לא יכול היה לשדר מה שדובר שם, נורא ואיום.

יעקב ליצמן: עכשיו יש כמה דרכים לתקוף את הבעיות.

יעקב ליצמן: אני שמח על הלובי, אני שמח על הסיוע.

יעקב ליצמן: אדרבא בואו נעשה מה שצריך לעשות.

יעקב ליצמן: יש החלטת ממשלה בקשר לאברבנאל.

יעקב ליצמן: אני לא יודע למרות שיש החלטת ממשלה בנוגע למקום, אצלי זה אלטע זאכן.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מתי התקבלה ההחלטה.

יעקב ליצמן: בינתיים יש בית חולים.

יעקב ליצמן: אני הולך לסגור אותו עכשיו וכל זמן שלא סוגרים את בית החולים אז צריך לשפץ אותו.

יעקב ליצמן: אותו דבר לגבי כפר שאול.

יעקב ליצמן: ואני לא שולל את הצורך לבנות.

יעקב ליצמן: זה לא משנה אם זה סיבה נדל"נית שזה קרוב להר נוף, או לים.

יעקב ליצמן: לא משנה כרגע.

יעקב ליצמן: ברור, אם הייתי יכול הייתי בונה בית חולים חדש.

יעקב ליצמן: אם זו קרקע יקרה הייתי מאחד בית חולים, שיהיה נורמאלי, שיהיה יפה למען כולם.

יעקב ליצמן: אז לא צריך להיעצר בגלל שהר נוף סמוכה וכו'.

יעקב ליצמן: צריך לבחון האם אפשר לעשות משהו מיידי או אי אפשר?

יעקב ליצמן: התוכניות אושרו.

יעקב ליצמן: אין שום סיבה לא לבנות.

יעקב ליצמן: אבל צריך כסף.

יעקב ליצמן: אנחנו הערכנו את ההוצאות ב-700 מיליון שקל שיפוץ כל בתי החולים.

יעקב ליצמן: זה המון כסף.

יעקב ליצמן: אבל לעשות את זה במשך כמה שנים.

יעקב ליצמן: אפשר לעשות את הדברים הדחופים יותר קודם.

יעקב ליצמן: הרבה כסף.

יעקב ליצמן: אז מה אומרים לי כל הזמן?

יעקב ליצמן: יש רפורמה בדרך.

יעקב ליצמן: תשבו, תדונו, תחליטו רפורמה.

יעקב ליצמן: רבותיי זה לא שייך לרפורמה.

יעקב ליצמן: רפורמה או לא, הייתי נגד באופן חריף כאשר היה דיון בוועדת כספים.

יעקב ליצמן: הסכמתי שפרופסור מוטקה שני יבדוק את הנושא והוא אמור להגיש תוך חודשיים עד פסח את ממצאיו.

יעקב ליצמן: אם הוא יגיש לי תוכנית מתקבלת על הדעת, שאפשר לחיות עימה, אני לא אפחד לשנות את דעתי.

יעקב ליצמן: אבל אם אני אראה שהממצאים לא מתקבלים על הדעת אני לא אקבל את זה ונפנה לאופציה אחרת.

יעקב ליצמן: אני מחכה לראות את התוצאות.

יעקב ליצמן: אבל דבר אחד ברור, לא משנה מה, אי אפשר להשאיר את הדברים כמות שהם.

יעקב ליצמן: אני שמח שיש דיון על זה ואני אשמח מאוד שחברי כנסת ייקחו חלק בביקורי פתע שאני עורך.

יעקב ליצמן: התחלתי בכפר שאול, אני אמשיך הלאה לבתי חולים אחרים.

יעקב ליצמן: אמרתי שלא כולם יבואו בבת אחת כי אז זה לא יהיה פתע.

יעקב ליצמן: אבל תתכוננו גם שזה יקרה בלילה.

יעקב ליצמן: אחת וחצי, שתיים.

יעקב ליצמן: אחת הבעיות בלילה, כשבאתי לכפר שאול לא רצו לתת לי להיכנס.

יעקב ליצמן: בסוף כמעט לא רצו לתת לי לצאת.

יעקב ליצמן: דווקא את זה הבנתי את החלק השני.

יעקב ליצמן: המנכ"ל ביקר באברבנאל.

יעקב ליצמן: אחרי שהוא חזר מאברבנאל הוא אמר לי, יומיים לא אכלתי, לא שתיתי ולא ישנתי.

יעקב ליצמן: אם אני לא אישן אחרי כל ביקור פתע לא יהיו לילות לישון.

יעקב ליצמן: אני אומר, יש בתי חולים שהמצב בהם הוא תת אנושי.

יעקב ליצמן: ולא משנה שהוא בית חולים אם הוא פסיכי או נורמאלי, אסור לבן אדם לשהות בתנאים כאלה.

יעקב ליצמן: הייתי יכול לסגור.

יעקב ליצמן: יכול להיות שהייתי סוגר כבר מקומות.

יעקב ליצמן: אני שוקל את זה ברצינות.

יעקב ליצמן: אבל מה?

יעקב ליצמן: אני רוצה לבקר עדיין בכמה מקומות בתקופה הקרובה.

יעקב ליצמן: אני אשמח אפילו לבוא לוועדה לעדכן אתכם מה שראיתי ומה שחוויתי.

רחל אדטו: אפשר לשאול שאלה ספציפית לגבי כפר שאול?

רחל אדטו: אם כפר שאול הוא כמו שיש בכתובים, כפר שאול תוקצב.

רחל אדטו: לכפר שאול יש אישורי בנייה.

רחל אדטו: מה המניעה?

יעקב ליצמן: אמרתי ראשית, האישור מהעירייה הגיע ממש בימים האחרונים.

יעקב ליצמן: קודם לא היה אישור בנייה.

יעקב ליצמן: שנית, אמרתי, לא אהסס לבנות.

יעקב ליצמן: אני הולך לעשות את זה בצורה מסודרת.

יעקב ליצמן: יש לעשות תוכנית של כל השיפוצים.

רחל אדטו: לא.

רחל אדטו: השאלה אם כפר שאול קשור לתקציב של 700 מיליון, כי אם לכפר שאול יש לו את התקציב שלו בואו נפתור את בעיית כפר שאול.

יעקב ליצמן: אז אני אומר עוד פעם אני אעשה את זה מסודר ואני אבנה.

יעקב ליצמן: זה לא קשור להר נוף.

רחל אדטו: רשות הדיבור למנכ"ל משרד הבריאות.

איתן חי-עם: ברשותך הרב ליצמן, אתה אומר ביקורי פתע, אנחנו עורכים ביקורי פתע בשביל שלא יעשו איזו הכנה ונראה תמונה מעוותת.

איתן חי-עם: תאמין לי לא צריך לעשות ביקורי פתע.

איתן חי-עם: הם לא יצליחו לשנות את התמונה.

איתן חי-עם: מה שהם לא ינסו אי אפשר לשנות את התמונה השחורה הזו.

איתן חי-עם: אבל זה בסדר.

איתן חי-עם: ביקור פתע אני מבין אותך, ונמשיך בזה.

איתן חי-עם: אני מכיר את בתי החולים אבל לא זכרתי עד כמה שזה נורא עד שלא הייתי בסיור באברבנאל.

איתן חי-עם: כשגמרתי את הסיור הבטחתי לצוות של בית החולים שאני מתכוון להיות הפה גם של החולים אבל לא פחות חשוב גם להיות לפה של חבריי מנהלי בתי החולים.

איתן חי-עם: חבר הכנסת כבל מה שכתוב בעיתון, עזוב.

איתן חי-עם: זה כמו ללמוד לשחות בהתכתבות.

איתן חי-עם: עד שלא רואים את זה אי אפשר להאמין שיש דברים כאלה עלי אדמות.

איתן חי-עם: אפשר לקרוא ולקרוא, גם אני קראתי, אבל אחרי שיצאתי משמה, יומיים לא ישנתי, שבוע לא הצלחתי לדבר.

איתן חי-עם: וזה לא פרפראזה.

איתן חי-עם: ואני אתן לך התיאור.

איתן חי-עם: מחלקת נוער, מסדרון ארוך שהשורשים של העצים הרימו את הבלטות, זאת אומרת אי אפשר ללכת ישר שם, אתה הולך ככה.

איתן חי-עם: בקצה יש ספק מקלחת ספק צינור עם איזה וילון כזה.

איתן חי-עם: ועכשיו בשביל לעבור, אתה צריך שעות מיוחדות לבנים ולבנות כי אי אפשר, אחרת הם ייפגשו.

איתן חי-עם: איך אתה מסביר להם שיש שעות מיוחדות?

איתן חי-עם: איך אתה מסביר להם לא להתערבב?

איתן חי-עם: אמרתי גם ליהודה מנהל בית החולים, יכול להיות שהילד לא מבין אבל עכשיו בוא נחשוב על ההורה האומלל שלו שמשאיר את הילד בשיא המשבר שיכולה משפחה לעבור, אין משבר יותר קשה מזה, והוא אומר אני משאיר אותו במקום שלא מתאים לבני אדם.

איתן חי-עם: זאת אומרת, מה?

איתן חי-עם: השתגענו?

איתן חי-עם: ממש אין מה להגיד.

איתן חי-עם: אחר כך אני עולה למחלקת מבוגרים שיש שם תאי רחצה.

איתן חי-עם: גודל התא, יהודה תקן אותי, זה מטר וחצי על מטר.

איתן חי-עם: אי אפשר להוריד את הבגדים.

איתן חי-עם: אתה צריך להתפשט במסדרון.

איתן חי-עם: זאת אומרת אנחנו לוקחים את האנשים ואומרים להם: תתפשטו במסדרון בשביל להיכנס למקלחת.

איתן חי-עם: אני לא רוצה להגיד את האסוציאציה שזה מביא, אסור להגיד את זה, אני בחיים לא השתמשתי בזה, אבל זו האסוציאציה שעברה בראש של תקופות שחורות בחיים של העם הזה.

איתן חי-עם: ואני יודע שאסור להגיד את זה.

איתן חי-עם: ואז אתה שואל את עצמך את השאלה, עכשיו כרופא אני מדבר.

איתן חי-עם: נגיד מגיע נער בהתקף פסיכוטי.

איתן חי-עם: בשביל שיצא מההתקף, אין צ'אנס שהוא יצא ממנו במקום כזה.

איתן חי-עם: הדרך היחידה, יגידו גם הפסיכיאטרים, שהוא ישמור על עצמו, שיישאר בהתקף.

איתן חי-עם: מה?

איתן חי-עם: הוא מתחיל לעבור לכיוון הנורמאלי, הוא ישר צריך לברוח להיות פסיכוטי כי אחרת הוא ישתגע שמה.

איתן חי-עם: ואתה רואה מיטות סוכנות שהחלודה אכלה את הרגליים.

איתן חי-עם: חלק מהמיטות כבר עם שלושה רגליים, לא עם ארבעה רגליים.

איתן חי-עם: דברים שאי אפשר לתאר אותם.

איתן חי-עם: ואתה מדבר עם הנוער שם, ישבנו, דיברנו.

איתן חי-עם: ואתה מופתע.

איתן חי-עם: חולים חולים אבל הם מביעים את הכאב שלהם.

איתן חי-עם: אפילו אחת אמרה, איך אפשר לצאת מפה?

איתן חי-עם: אי אפשר.

איתן חי-עם: תראה מה שקורה פה.

איתן חי-עם: ומטבח שאני אומר לכם, בעולם השלישי לא ראיתי מטבח כזה.

איתן חי-עם: זה לא שהם לא עושים את המקסימום.

איתן חי-עם: הם עושים את המקסימום.

איתן חי-עם: אבל לי בראש האיטי.

איתן חי-עם: אמרתי לעצמי, חבל שלא היתה רעידת אדמה באברבנאל.

איתן חי-עם: היינו מתגייסים, בונים את הכול.

איתן חי-עם: בונים בית חולים חדש.

איתן חי-עם: וכך המצב בכל בתי החולים.

איתן חי-עם: ומה מפחיד אותי?

איתן חי-עם: אני מפחד שאנחנו עכשיו בתקופה של ונטילציה חברתית.

איתן חי-עם: כל אחד יספר את הכאב שלו.

איתן חי-עם: בעוד שבועיים נשכח את זה.

איתן חי-עם: אז אני אומר אני מבטיח שאני לא שוכח את זה.

איתן חי-עם: נשבע שאני לא שוכח את זה.

איתן חי-עם: רמז סגן השר, יכול להיות שהוא יכעס עלי, על פי חוק אני אחראי אל תפעול בתי החולים האלה.

איתן חי-עם: אם צריך לסגור אותם, בואו נזעזע את המדינה, נסגור את כל בתי החולים.

איתן חי-עם: מה תעשה המדינה?

איתן חי-עם: תגידו, מה?

איתן חי-עם: השתגע המנכ"ל?

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: הפחד שלי, אני חייב להגיד, אפשר לסגור תיאורטית את אברבנאל, מזרע, יגידו לנו תודה רבה.

יעקב ליצמן: זה השיקול.

איתן כבל: אדוני סגן השר זו האפשרות.

איתן חי- עם: נכון.

איתן חי- עם: זה הפחד.

איתן חי- עם: היה לנו דיון על זה.

איתן חי- עם: אבל מצד שני אמרתי לסגן השר, אם אני אחראי אז או שאני לא אהיה במשרד או שאני מממש את האחריות שלי.

איתן חי- עם: כותבת רופאה מחוזית דוח ואומרת, שזה לא מתאים למגורים של בעלי חיים.

איתן חי- עם: אז איזה מין מנכ"ל אני שאני לא סוגר מקום כזה?

איתן חי- עם: עכשיו צריך לזעזע אני אסגור.

איתן חי- עם: ואם חבריי מנהלי בתי החולים יהיו איתי אז הם יגידו אוקיי.

איתן חי- עם: אני לא יכול לנהל ככה בית חולים.

איתן חי- עם: בואו תגידו את זה.

איתן חי- עם: אני זורק לכם דבר.

איתן חי- עם: בואו נצעק את הצעקה.

איתן חי- עם: אסור בונטילציה הזאת להרגיש נוח.

איתן חי- עם: לא תיגמר הסאגה הזאת אם לא נגייס את הכספים לשיפוץ בתי החולים.

איתן חי- עם: חבר'ה זה כישלון של כולנו.

איתן חי- עם: קל מאוד לברוח לדברים שהם כביכול יותר "מעניינים" ואני לא אתן לזה לקרות.

איתן חי- עם: זה מה שעומד על הפרק וזה הכי חשוב לכולנו.

רחל אדטו: אתם זרקתם מספר של 700 מיליון תקציב בינוי לכל בתי החולים נכון?

איתן חי עם: איזה 700 מיליון שקל?

איתן חי עם: 70 מיליון שקל יש.

איתן חי עם: כמה יש?

איתן חי עם: 80 מיליו שקל.

איתן חי עם: בשביל שהמצב ישתפר זה 700 מיליון שקל.

איתן חי עם: זה לא בשנה, לא בשנתיים, לא בשלוש וארבע.

יעקב ליצמן: אנחנו מוכנים לעשות את זה בתוכנית על פני כמה שנים.

איתן חי עם: אבל צריך להתחיל.

איתן חי עם: ויש דברים דחופים שאפשר להתחיל הרגע.

רחל אדטו: כמובן נרצה את ההתייחסות של משרד האוצר.

רחל אדטו: כל הנושא עם ההסכם בעבר גם כן.

רחל אדטו: כל הנושא הכספי של תקצוב בתי חולים פסיכיאטרים.

איתן חי עם: אני אסיים בזאת.

איתן חי עם: אני מבטיח הבטחה אחת לחולים שלא שומעים ולחבריי מנהלי בתי החולים, זה לא ירד מסדר היום של משרד הבריאות.

איתן חי עם: זאת הבטחה.

רחל אדטו: לא ירד מסדר היום שלך וגם לא ירד מסדר היום שלי באותה מידה.

רחל אדטו: משרד האוצר בבקשה.

משה בר סימן טוב: היו בעבר כל מיני תוכניות לגבי בתי החולים.

משה בר סימן טוב: מה שעיכב את היישום שלהם זו לא מגבלה תקציבית כי היו סיכומים איתנו.

משה בר סימן טוב: היו מזרע.

משה בר סימן טוב: היה סיכום שבונים בתוך נהרייה ומה שעיכב את זה לצערי זה ראש העיר.

משה בר סימן טוב: היו פניות גם מצד שרי הבריאות ומצד ראש הממשלה.

משה בר סימן טוב: הדבר הזה לא יצא אל הפועל.

רחל אדטו: ולכן הציעו שטח חלופי בעכו.

משה בר סימן טוב: הציעו שטח חלופי בעכו.

משה בר סימן טוב: אני לא יודע מה הסטטוס של התוכנית הזאת.

משה בר סימן טוב: לנו לא הוצע כרגע משהו חלופי לדבר הזה.

משה בר סימן טוב: היו כל מיני דיבורים על מסגרת בית חולים שייבנה במקום אחר.

משה בר סימן טוב: אי אפשר לבנות שם מחלקות פסיכיאטריות.

משה בר סימן טוב: משרד הבריאות אמר שצריך לגבש תוכנית ולפי הדברים שנאמרים כאן אני מאמין שהוא יעשה את זה בתקופה הקרובה.

משה בר סימן טוב: נצטרך לשבת איתם, לראות איזה תוכניות ברות ביצוע ואיך אנחנו מוצאים לכך משאבים במסגרת סדרי עדיפויות.

יעקב ליצמן: כן ברגע שאתה מוסיף את מסגרת האפשרויות אז אני יודע שאין כלום.

דב חנין: אדוני קרא את הראיון שהיה עם ראש אגף התקציבים שבו ראש אגף התקציבים שאני מבין שהוא ממונה על אדוני אמר שמה שקורה בתחום בריאות הנפש בישראל זו בעיה עצומה וצריך לתת לזה הרבה יותר כסף?

משה בר סימן טוב: אנחנו מסכימים במסגרת הסיכומים שהיו בין המשרדים.

משה בר סימן טוב: אני לא יודע מה התוכנית של ראש אגף התקציבים אבל ללא קשר הסיכומים התקציביים שהיו במשרד כן ייחסו לכך תקציבים.

רחל אדטו: 2005.

רחל אדטו: יש סיכום ב-2005.

משה בר סימן טוב: יש תקציבים נרחבים במסגרת יישום הרפורמה.

דב חנין: למה במסגרת?

משה בר סימן טוב: כי התפיסה שמשרד הבריאות הוביל לגבי חולים אמבולטוריים תהיה במסגרת הרפורמה.

דב חנין: אז זה לא אתם.

דב חנין: זה משרד הבריאות.

איתן חי עם: כל הנערים ששאלתי שם על הרפורמה בבית החולים לא ידעו על מה אני מדבר.

איתן חי עם: באמת, מדברים על רפורמה שנים ולא קורה כלום.

יעקב ליצמן: מה קשור רפורמה לבן אדם שתסלח לי, ישן בחדר מסריח ואני לא רוצה להגיד, משתן, שאסור לדרוך בתוך החדר הזה.

יעקב ליצמן: ביקשתי לסגור.

יעקב ליצמן: תגיד לי מה זה שייך לרפורמה עם כל הכבוד.

משה בר סימן טוב: עניתי לשאלה של חבר הכנסת דב חנין על תוספת המשאבים עליה דיבר ראש אגף התקציבים כי הוא התייחס לתוספת משאבים במסגרת הרחבת השירותים האמבולטוריים.

יעקב ליצמן: זאת אומרת אם אין רפורמה אז אין מסגרת תקציבית?

משה בר סימן טוב: לא אמרתי.

דב חנין: אם אין רפורמה אז ימותו?

יעקב ליצמן: יכול להיות שאני אגיד שזה לא מקובל עלי גם.

משה בר סימן טוב: ההחלטה אם יש רפורמה תלויה בשר הבריאות.

רחל אדטו: דרך אגב, משרד הבריאות נתן את חלקו בנושא של רפורמה אשפוזית.

רחל אדטו: משרד הבריאות קיצץ למעלה מ-50% במיטות האשפוזיות שזה היה חלק מההסכמה אתכם.

רחל אדטו: זאת אומרת שמשרד הבריאות נתן את החלק שלו.

משה בר סימן טוב: במקביל היתה תוספת משאבים במסגרת חוק שיקום נכי נפש.

רחל אדטו: לא באותה קטגוריה.

רחל אדטו: סגן שר הבריאות מר יעקב ליצמן: אגב גם זה, היות ולא הייתי סגן שר הבריאות בזמנו קיצצו ב-50%.

משה בר סימן טוב: היתה גם תוספת משאבים לשירותים אמבולטוריים.

משה בר סימן טוב: התוספת הזאת שרירה וקיימת מזה שנה.

דב חנין: זאת אומרת הטענה שמשרד האוצר מייבש את חוק שיקום נכי נפש בקהילה היא טענה לא נכונה?

משה בר סימן טוב: היא טענה לא נכונה משום שכל שנה אנחנו מוסיפים משאבים ליישום החוק בתיאום עם משרד הבריאות.

רחל אדטו: נגמור לגבי הבינוי.

משה בר סימן טוב: לגבי בתי החולים היו תוכניות קונקרטיות.

משה בר סימן טוב: הסיבה שהן לא יצאו לפועל אינו המחסור בתקציבים.

רחל אדטו: איפה ה-40 מיליון של כפר שאול?

משה בר סימן טוב: בכפר שאול זו בעיה סטטוטורית.

משה בר סימן טוב: זו לא בעיה תקציבית.

משה בר סימן טוב: בהנחה שנפתור את הבעיה הסטטוטורית התוכניות יצאו לפועל.

רחל אדטו: כלומר הכסף לכפר שאול קיים.

רחל אדטו: הוא יכול להינתן ברגע שאפשר יהיה להתחיל לבנות בו?

משה בר סימן טוב: יש תיאום בין המשרדים על תוספת תקציבים.

משה בר סימן טוב: לא נפר את ההסכמים האלה.

יעקב ליצמן: זה לא מספיק.

יעקב ליצמן: זה רק כפר שאול.

יעקב ליצמן: מזרע?

יעקב ליצמן: אברבנאל גם לגביהם יש החלטה, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: כל זמן שחיים שם אנשים ואני לא רואה שסוגרים.

משה בר סימן טוב: סגן שר הבריאות אולי רוצה לסגור, אבל במזרע לפחות היתה תוכנית קונקרטית.

משה בר סימן טוב: משרד הבריאות לא הוציא את זה לפועל.

יעקב ליצמן: כמה אתה נותן כדי לסגור את משרד הבריאות?

יעקב ליצמן: לפי המצב הזה, הקפאה ברופאים, הקפאה בטיפות חלב, הפחתה במכרזים, ומיטות אשפוז.

יעקב ליצמן: מה משרד הבריאות יכול לעשות?

משה בר סימן טוב: אני מלווה את משרד הבריאות כבר שנתיים.

משה בר סימן טוב: האמירות הנרגשות של משרד הבריאות נראה שהן באות מן הלב.

משה בר סימן טוב: עד היום לא הוצגה לנו שום תוכנית קונקרטית לגבי מה משרד הבריאות רוצה לעשות.

משה בר סימן טוב: שיגבש את התוכנית, יציג לנו אותה, אני בטוח שמה שחשוב יבוא על פתרונו.

משה בר סימן טוב: אנחנו נהיה שותפים לדברים האלה.

משה בר סימן טוב: בדברים שהוצגו לנו, שירותים אמבולטוריים ויישום חוק שיקום נכי נפש בקהילה ותוכניות הבינוי המשאבים לא היו המכשול.

יעקב ליצמן: אני חייב להעיר הערה שמשה בר סימן טוב שממונה על משרד הבריאות הוא בין הכי טובים לנו.

יעקב ליצמן: אני חייב להגיד את זה.

יעקב ליצמן: מילה טובה באמת.

יעקב ליצמן: אבל מה?

יעקב ליצמן: יש פערים.

יעקב ליצמן: הויכוחים מתנהלים כל היום.

משה בר סימן טוב: אני גם אומר פה 700 מיליון שקל, אני לא ראיתי את החישובים שנותנים.

משה בר סימן טוב: אבל בדרך כלל מערכת הבריאות היא בראש סדר העדיפויות במשרד האוצר.

משה בר סימן טוב: זה כדי שדברים יקרו.

דב חנין: מה צריך לקרות כדי שדברים יקרו?

רחל אדטו: אני אומרת באמירה חיובית, הדברים שלך וגם הדברים של סגן השר יבואו כאן לדיון נוסף.

רחל אדטו: בסיכום הישיבה נקבע תאריך של עוד דיון.

רחל אדטו: אנחנו נקבע כאן בהסכמה, אם אתם צריכים חודש, חודשיים.

רחל אדטו: כי אנחנו נשב פה ואנחנו נשמע.

רחל אדטו: צריכה להיות מחויבות של שני צדדים הן לתוכנית והן לתשובה שלכם לדבר הזה.

רחל אדטו: לא גמרנו את הדברים האלה בהחלטות שהן תישארנה בלי תאריך יעד.

איתן כבל: לפעמים אומרים בתימנית: אוחקה טווילה.

איתן כבל: מה זה?

איתן כבל: זה לחפור בעברית.

איתן כבל: מילים ומילים ומילים.

איתן כבל: אני לא אומר את זה בהתרסה.

איתן כבל: אני כבר כאן כמה שנים טובות.

איתן כבל: בתשובה שלך, יש תשובות שגם אם הן כאלה מסביב אתה יודע שבסוף תהיה התשועה.

איתן כבל: אני עדיין רוצה לשמוע ממך באופן יותר חד.

משה בר סימן טוב: כל התוכניות הקונקרטיות של משרד הבריאות בנוגע לבתי החולים אנחנו שותפים להן.

משה בר סימן טוב: מה שעצר את הדברים האלה גם במזרע וגם בירושלים וגם באברנאל, לאגף התקציבים היו בעיות אחרות.

משה בר סימן טוב: היו ראשי רשויות שלא הסכימו שיבנו אצלם.

משה בר סימן טוב: היו בעיות סטטוטוריות.

איתן כבל: האם אתה יודע להגיד שיש מחויבות למשרד האוצר לתת את כל אשר נדרש?

משה בר סימן טוב: היו סיכומים קונקרטיים לגבי בתי חולים.

משה בר סימן טוב: אתם צריכים לראות אם אתם רוצים להוציא לפועל את התוכניות הקיימות או שאתם רוצים לגבש תוכניות חדשות.

לאון גרינהאוס: אני פרופסור גרינהאוס.

לאון גרינהאוס: אני המנהל בפועל של המרכז הירושלמי לבריאות הנפש.

לאון גרינהאוס: יש לי אליך שאלה ישירה סגן השר ליצמן, אתה ביקרת אצלנו.

לאון גרינהאוס: נודע לי ממר יהודה רון סמנכ"ל לבינוי שיש בעצם אישור מעיריית ירושלים אצלך על השולחן.

לאון גרינהאוס: אתה ביקשת ממנו לעכב את התחלת הבנייה.

יעקב ליצמן: יהודה יושב שם.

יעקב ליצמן: שיגיד לך אם ביקשתי או לא.

לאון גרינהאוס: הוא ביקש ממני לדבר איתך.

יעקב ליצמן: קודם כל יהודה יושב כאן.

יעקב ליצמן: תשאל אותו אם אמרתי לו את זה או לא.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה פשוט שקר.

לאון גרינהאוס: אז אם זה לא נכון אז יש לנו אישור?

יעקב ליצמן: אני אמרתי לך.

יעקב ליצמן: אמרתי את זה לפרוטוקול לפני שתי דקות.

רחל אדטו: יש לכם אישור.

רחל אדטו: בואו נפתח את הדיון.

רחל אדטו: חבר כנסת דב חנין אתה ביקשת רשות דיבור.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, אדוני מנכ"ל המשרד, אני באמת רוצה להצטרף לדברייך ולהביע בצורה חד משמעית את הרצון שלי והנכונות שלי לתמוך במאבק שלך ושלכם לחולל שינוי דרמטי בתחום הזה.

דב חנין: ככל שאני לומד יותר אני מגיע למסקנה שזו כנראה הבעיה הקשה ביותר שלנו במערכת הבריאות שיש לה הרבה בעיות.

דב חנין: אני לא מסתיר שיש גם בעיות נוספות.

דב חנין: אבל מה שקורה בתחום בריאות הנפש זה פשוט חורג מעבר לדמיון הכי נורא והכי קשה.

דב חנין: כאשר בעצם מוסדות שבהם אנשים מאושפזים בפועל גורמים להחמרת מצבם כי זה מה שקורה שם אנחנו נמצאים במערכת שאיננה נותנת את התשובות שאנחנו כחברה חייבים לתת.

דב חנין: יש בפנינו נייר מקיף מרשים כתמיד שכתבה גברת שלי לוי ממרכז המחקר והמידע.

דב חנין: הנתונים הם רבים ומתחרים אחד בשני בקושי שלהם.

דב חנין: המצב הוא גם של התדרדרות המבנים, גם הצטמצמות במספר המיטות, גם הצטמצמות בסגל המטפל, ובמקביל אני אומר את זה בצער בניגוד לדבריו של מר בר סימן טוב המדינה לא משקיעה את מה שצריך גם בחלק השיקומי של נכי הנפש בקהילה.

דב חנין: יש לי הזכות להשתייך לסיעתה של חברת הכנסת גוז'נסקי שהיתה מחוקקת החוק החשוב הזה וכמי שמדבר איתה אחת לכמה זמן אני יודע כמה כואב לה שהחוק הזה שהוא חלק מהתשובה, הוא כמובן לא כל התשובה, לא ממומש בתנופה ובעוצמה כפי שראוי היה על ידי המדינה.

דב חנין: אני רוצה להזהיר מפני כל הניסיונות לכרוך את הטיפול בבעיות הבוערות של מערכת בריאותה הנפש עם שאלת הרפורמה.

דב חנין: שאלת הרפורמה מעוררת ויכוחים קשים.

דב חנין: הם גם מתנהלים פה בוועדה ומן הסתם נמשיך להתווכח.

דב חנין: אבל להחזיק את חולי הנפש בני ערובה זה כל כך לא מוסרי, זה כל כך מזעזע, זה כל כך נורא.

דב חנין: איך מישהו יכול להצדיק כזאת התייחסות?

דב חנין: לכן אני מקווה שמעבר לקביעה חד משמעית שתהיה בישיבה הזאת הוועדה הזו בראשותך ובשיתוף פעולה עם חבר הכנסת כץ כמובן אנחנו נעסוק בנושא הזה באופן שוטף לא כישיבת מעקב אחת אלא כמשהו שכל רשויות המדינה ידעו שהן צריכות להתייצב בכנסת אחת לחודש ולהסביר מה נעשה בחודש הזה כדי לשפר את מערכת בריאות הנפש.

דב חנין: ואם יהיה חודש שלא תהיה בו התקדמות ולא יהיו פתרונות אנחנו נצטרך לומר את זה בגלוי ונצטרך לומר מי האחראים לדברים האלה כי השערורייה הזאת פשוט לא יכולה עוד להימשך.

דב חנין: תודה רבה.

רחל אדטו: כמובן.

רחל אדטו: מסכימה לכל מה שאמרת.

רחל אדטו: מה שאנחנו מדברים בינינו כרגע זה היה כדי לקבוע את התאריך לפגישה הבאה כדי לקבל את הדוח של המשרד.

רחל אדטו: ד"ר יהודה ברוך, מנהל בית חולים אברבנאל.

רחל אדטו: יש רשימה של אנשים שרוצים זכות דיבור.

יהודה ברוך: מבחינתנו אנחנו יצאנו למאבק הזה וזה לא מאבק על שכר ולא מאבק על תקנים אלא באמת מאבק על תנאי השהייה של המטופלים והחולים שמאושפזים אצלנו.

יהודה ברוך: אנחנו אומרים בצורה ברורה, אנחנו לא יכולים יותר לתת את השירות הנדרש בתנאים הללו.

יהודה ברוך: זה כל מה שאני רוצה להגיד.

יהודה ברוך: אנחנו צריכים ללכת על שיפוץ מהיר.

דב חנין: כמה שנים הנושא הזה של השיפוץ עומד על הפרק?

יהודה ברוך: ב-1999 בית חולים אברבנאל קיבל תוכנית אב ואז עלה הנושא של הרפורמה המבנית עם החלטת הממשלה על סגירה ב-2003.

יהודה ברוך: חיכינו כמה שנים.

יהודה ברוך: ב-2006 התחלנו לעורר את העניין עוד פעם.

יהודה ברוך: ב-2008 קיבלנו ממשרד הבריאות אדריכל שתכנן את בית החולים העתידי והיה מדובר על זה שבינואר 2009 תתקבל החלטה ונלך להשיג את האישורים מהעירייה לבינוי.

יהודה ברוך: שם אנחנו תקועים.

יהודה ברוך: חיכינו את השנה.

יהודה ברוך: בינתיים התחלף שלטון וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אישור לבנייה קיבלתם מהרשויות?

יהודה ברוך: לא יכולנו לפנות.

יהודה ברוך: כיוון שאנחנו לא יכולים לפנות כל עוד אין אישור ממשרד הבריאות.

דב חנין: איפה זה תקוע?

רחל אדטו: זה תקוע בהחלטת הממשלה מ-2003 שצריכים לסגור וברגע שיש לך החלטת ממשלה לסגור אתה לא יכול להתקדם.

יהודה ברוך: כבר 7 שנים עברו מאז החלטת הסגירה.

רחל אדטו: אני פניתי לאחרונה לסגן השר, לראש הממשלה שהוא שר הבריאות בפועל, לשר המשפטים לעשות רביזיה של ההחלטה ולהפוך את ההחלטה כדי לאפשר העברת תקציבי בינוי אבל אני מניחה בישיבת המשך שתהיה בעוד חודש תהיה התייחסות גם לנושא הזה.

דב חנין: זאת אומרת כדי שהדבר הזה יוכל לזוז מה שצריך זה החלטת ממשלה שתשנה את ההחלטה הקודמת שצריך לשפץ את בית החולים ולהמשיך להפעיל אותו.

דב חנין: למי שסגר את בית חולים אברבנאל יש אלטרנטיבות?

דב חנין: מה יעשו עם אותם חולי נפש?

יהודה ברוך: היו כמה אלטרנטיבות.

יהודה ברוך: כולן נבדקו.

יהודה ברוך: מר יהודה רון מכיר את זה היטב.

יהודה ברוך: גם ד"ר חיאן מכיר את זה היטב.

יהודה ברוך: ניסינו לבדוק את פיצול בית החולים בין וולפסון לאיכלוב.

יהודה ברוך: זה לצערי בלתי אפשרי מכיוון שוולפסון לא יכול לבנות עוד 5 מחלקות.

יהודה ברוך: איכילוב יכול לקלוט אחת אול או שתיים, לא יותר, ואז אין מענה לאזור ולכן להערכתנו בית החולים צריך להישאר על כנו.

רחל אדטו: בדוחות של משרד הבריאות ומשרד האוצר מ-2006 בית חולים אברבנאל מופיע בכתובים.

רחל אדטו: כלומר מצד אחד יש החלטה לבטל אותו, מצד שני הוא מופיע בתקציבים גם של משרד הבריאות וגם של משרד האוצר.

דב חנין: אדוני המנכ"ל, עמדתו הרשמית של משרד הבריאות היא שבית החולים צריך להמשיך לתפקד?

איתן חי עם: התשובה היא כן.

רחל אדטו: ד"ר אילנה קרמר מנהלת בית חולים מזרע, בבקשה.

אילנה קרמר: המצב במזרע תואר.

אילנה קרמר: אני לא אחזור על זה.

אילנה קרמר: רק לעדכן בקשר לעניין המדויק של הבינוי במזרע ואדוני המנכ"ל זה מונח על שולחנך.

אילנה קרמר: בעצם עניין נהרייה מר בר סימן טוב הוא עניין היסטורי.

אילנה קרמר: מאז כבר יש הסכמה של עיריית עכו לשטח חלופי.

אילנה קרמר: הישיבה האחרונה, מאז זה נתקע ונדחה כל הזמן, היא שהיו מספר הערות על השטח החלופי הזה אם כי עיריית עכו הסכימה ואפילו מצאה תורם עם סכום נכבד מאוד להתחלת הבנייה.

אילנה קרמר: היו מספר הערות על קרבה למסילת ברזל וכדומה שלא נבדקו עד הסוף ומשם לא התקדמנו.

אילנה קרמר: למעשה העניין עומד על שולחנו של המנכ"ל או של סגן השר של משרד הבריאות.

אילנה קרמר: יש לנו בצפון בעיות ביטחון קשות כפי שידוע.

אילנה קרמר: מתקופת המלחמה האחרונה אין לנו מיגון.

אילנה קרמר: גם חלופות המיגון שנידונו נתקעו ונמצאות על אותו שולחן.

אילנה קרמר: בעצם יש פתרונות על הנייר אבל לא נבחרה החלופה המדויקת מביניהן ושם זה תקוע.

רחל אדטו: אנחנו נשמע בסוף את תשובתו של יהודה רון ממשרד הבריאות שהוא כנראה שחקן מאוד מרכזי בכל הנושא הזה של הבינוי.

רחל אדטו: אני מבקשת את רחל דה מרקדו יושבת ראש העובדים בכפר שאול.

רחל דה מרקדו: סגן השר לא נמצא כרגע ואם אכן שוחררה הבנייה, ואני מודה לד"ר רחל אדטו שהיתה בכפר שאול בסיור.

רחל דה מרקדו: אז אכן אפשר לבנות ואני לא רוצה להיכנס בין יהודה רון לבין סגן השר מי שקרן ומי לא.

רחל דה מרקדו: אם יש אישור לנושא הבנייה והכסף צבוע הדחפורים צריכים לעלות.

רחל דה מרקדו: לא יעלה על הדעת, מי שראה את התמונות בכפר שאול, שגם הצוותים וגם המטופלים ישהו בצורה כזאת.

רחל דה מרקדו: ואני עובדת 30 שנה.

רחל דה מרקדו: לא יעלה על הדעת שיהיה דבר כזה במדינת ישראל.

רחל דה מרקדו: זה לא קשור לרפורמה הביטוחית.

רחל דה מרקדו: כבר הכול נגמר.

רחל דה מרקדו: עץ הזית גם בסדר.

רחל דה מרקדו: אני צריכה שהדחפור מחר יעלה בבוקר.

רחל דה מרקדו: לא מעניין אותי כלום.

רחל אדטו: כל הוועדה תגיע לטקס של הדחפור.

רחל אדטו: אני מבקשת ממשרד המשפטים, עורך דין דניאל רז בבקשה.

דניאל רז: אנחנו מטעם האגף לסיוע משפטי במשרד המשפטים מייצגים את האוכלוסייה שמאושפזת בכפייה בבית החולים.

דניאל רז: אנחנו אלה שבדרך כלל מבקשים לשחרר את המאושפזים מכל מיני סיבות.

דניאל רז: מהניסיון האישי שלי ושל המשרד באופן כללי בשלושת בתי החולים שהוזכרו, גם אברבנאל, גם מזרע וגם כפר שאול חלק ניכר מהתלונות שמגיעות בבקשה להשתחרר גם קשורות לתנאי המחלקה.

דניאל רז: אין ספק, ואני אומר את זה מהניסיון שלנו כעורכי דין מייצגים בפועל, שיש השפעה של תנאי המחלקה בבית חולים מסוים לבין הרצון של בן אדם להשתחרר.

דניאל רז: בואו לא נישכח שחלק ניכר מאושפזים בניגוד לרצונם.

דניאל רז: זאת אומרת שאם הם רוצים להשתחרר ונגיד הם מאושפזים, אנחנו מדברים על בית חולים כפר שאול, במחלקה A המחלקה הפסיכו-גריאטרית שהיא מחלקה במצב שנראה הרבה יותר טוב ממחלקה א' הרצון שלהם להשתחרר ממחלקה A הוא הרבה יותר נמוך מאשר מחלקה א' שהיא מחלקה סגורה עם כל התנאים הקשים.

דניאל רז: אנחנו מדי יום שומעים תלונות קשות של החולים לגבי התנאים שהם נמצאים בהם.

דניאל רז: אני יודע שסגן השר ביקר ביקור פתע.

דניאל רז: אני יום יום כמעט מבקר בבתי החולים האלה.

דניאל רז: זו חוויה מאוד קשה.

דניאל רז: אני נאלץ להתרגל לי אבל קשה לי מאוד לראות חולים שנמצאים שם בניגוד לרצונם ושנית בתנאים כל כך קשים שזה עוד יותר מקומם.

רחל אדטו: תודה רבה.

רחל אדטו: פרופסור אורי אבירם יושב ראש המועצה הארצית לשיקום נכי נפש בקהילה.

אורי אבירם: מצד אחד אני מצטער על הדיון הזה מפני שהמצב שמתואר כאן הוא מצב בלתי נסבל מבחינת החברה הישראלית אבל אני גם שמח שסוף סוף הוא עולה לדיון.

אורי אבירם: מפני שמערכת בריאות הנפש כפי שחברי הכנסת וגם סגן השר והמנכ"ל אמרו את זה בצורה מפורשת היא בעצם החצר האחורית של מערכת הבריאות.

אורי אבירם: אני מקווה שהעניין הזה ייפתר ושגם הכנסת וגם משרד הבריאות יתגייסו לעניין.

אורי אבירם: כמובן שמצב של מאושפזים כפי שתואר כאן הוא בלתי נסבל וצריך לתקן את המעוות.

אורי אבירם: אני רוצה להדגיש שאנחנו מדברים על מערכת שלמה של בריאות הנפש שצריך לתקן אותה.

אורי אבירם: צריך להחליט באיזו צורה פועלים עם ההחלטה על רפורמה או לשנות את הדברים.

אורי אבירם: הערה אחרונה: חבר הכנסת חנין הצביע על כך שחוק שיקום נכי נפש איננו פועל כהלכה.

אורי אבירם: למרות הדברים של האוצר הוא מתוקצב בחסר ואני מעלה את הדבר הזה מפני שהוא מהווה חלק מהפתרון למצוקה של אשפוז ואשפוז של אנשים שלא לצורך בבתי חולים לחולי נפש.

אורי אבירם: תודה רבה.

רחל אדטו: פרופסור זאב קפלן.

זאב קפלן: אני גם יו"ר האיגוד הפסיכיאטרי וגם מנהל המרכז לבריאות הנפש בבאר שבע.

זאב קפלן: יש לי קצת déjà vu.

זאב קפלן: 15 שנה אני מלווה את הדיונים האלה במספר פעמים בכל מיני תפקידים, חלקם כנציג משרד הבריאות.

זאב קפלן: ראש שירותי בריאות הנפש בהרכבים מתחלפים של הוועדה החשובה הזאת.

זאב קפלן: אני פשוט מודאג מזה שאתם מופתעים.

זאב קפלן: זאת אומרת זו פעם חמישית או שישית שאני בוועדה כשעולה על סדר היום מצבם החמור של חולי הנפש בישראל.

זאב קפלן: המשפטים כגון: החצר האחורית, מצב בלתי אפשרי, סגירת בתי חולים, החוליה החלשה בחברה, בושה לחברה הישראלית, זה דברים ששמענו פה הרבה מאוד פעמים.

זאב קפלן: הפתרון הוא מאוד פשוט ולא צריך בשביל זה לובי או לוביסטים ולא צריך לצעוק ולא צריך התאבדויות ולא צריך כלום, צריך דבר אחד: 700 מיליון שקל.

זאב קפלן: זה מה שצריך.

זאב קפלן: 700 מיליון שקל בשביל לפתור את הבעיה של התשתיות של בריאות הנפש זה לא הרבה כסף למדינה.

זאב קפלן: אני מבקש התחייבות מחברי הכנסת בוועדה כאן שכל מה שהם עושים עכשיו זה הם עוזרים לנו להשיג מהר, מחר, היום בצהריים, את 700 מיליון השקל האלה להתחיל את השינוי במערכת בריאות הנפש.

זאב קפלן: כל שאר הדברים, מצב החולים ולסגור וחלופות זה פשוט לא אינסטרומנטאלי.

זאב קפלן: 700 מיליון שקל אפשר להשיג בישיבה אחת בוועדת הכספים.

זאב קפלן: אנחנו לא רוצים שתרחמו עלינו, אנחנו לא רוצים שתופתעו.

זאב קפלן: זה גם מוזר שאתם מופתעים.

זאב קפלן: 15 שנה אנחנו מדברים על זה.

זאב קפלן: ובתקשורת.

זאב קפלן: ומצלמות נסתרות.

זאב קפלן: ראיונות עם חולים, כתבות בעיתונים.

זאב קפלן: איך אתם מופתעים?

רחל אדטו: יהודה רון בבקשה.

יהודה רון: אני סמנכ"ל בכיר, ראש מינהל תכנון ובינוי במשרד הבריאות.

יהודה רון: אני רוצה להעמיד את הדברים על דיוקם.

יהודה רון: המצב של מערכת בריאות הנפש כולל 3 אלמנטים.

יהודה רון: אחד, כל מיני החלטות להעביר את זה לפה וההוא לשם.

יהודה רון: זאת סיבה אחת שחלק מבתי החולים תקועים.

יהודה רון: זו הדוגמה של אברבנאל או של כפר שאול ואיתנים.

יהודה רון: נס ציונה, באר יעקב לא עלה כאן.

רחל אדטו: זה ריאלי כפר שאול?

רחל אדטו: הרי זה בית החולים היחיד בכל אזור ירושלים.

רחל אדטו: איך זה עולה על סדר היום בכלל?

יהודה רון: תיכף אני אגיע לזה.

יהודה רון: דוגמה, את מזרע אני מכיר 25 שנה ואמרתי את זה במשרד.

יהודה רון: צריך להחליט עד נקודה מסוימת בודקים, יש אפשרות להעביר, מעבירים, אין אפשרות ממשיכים עם הבנייה של הקמפוס במקום שהוא נמצא.

יהודה רון: לגבי אברנבאל.

יהודה רון: בדקנו ובדקנו.

יהודה רון: אברבנאל יישאר במקומו.

יהודה רון: צריך להחליט מתחילים לעשות מה שצריך.

רחל אדטו: מי צריך להחליט?

יהודה רון: יש הנהלת המשרד.

יהודה רון: המשרד כמובן יחד עם האוצר.

יהודה רון: בנוגע לאברנבאל את ההחלטה הזאת בממשלה לא הביא משרד הבריאות.

יהודה רון: היוזמה היתה של האוצר.

יהודה רון: סיבה שנייה זו התנגדות חסרת תקדים של כל הרשויות מסביב לבתי החולים.

יהודה רון: אני יכול למנות רק 3 בתי חולים שאין לנו בעיה לגביהם לבנות.

יהודה רון: יש לנו בעיה במזרע, בטירת הכרמל, באברבנאל.

יהודה רון: העירייה רוצה שאנחנו נצא משם.

יהודה רון: יש לנו בעיה ודאי בכפר שאול.

יהודה רון: יש לנו בעיה בבאר יעקב.

יהודה רון: בנו שם מסביב לבית החולים בניינים גבוהים.

יהודה רון: או בנס ציונה.

יהודה רון: גם שם רוצים שנעזוב.

יהודה רון: המשמעות של זה, גם אם יש לנו תקציב בלי היתר בניה אנחנו לא יכולים לבנות.

יהודה רון: עכשיו מה שאנחנו עושים בחלק מהמקומות, השקענו 270 מיליון בתוך בתי החולים, בתוך המחלקות.

יהודה רון: כדי שלא נגיע למצב של מפירי חוק לקחנו את המחלקה הקיימת הקטנה שלא עומדת בסטנדרטים ושדרגנו אותה.

יהודה רון: ככה עשינו בחלק מהמקומות כולל במזרע.

יהודה רון: לפחות לשפר את התנאים.

יהודה רון: וזה מה שעשינו.

יהודה רון: דבר שלישי, תקציבי הפיתוח של משרד הבריאות הם בדיחה אחת גדולה.

יהודה רון: התקציב הבסיסי של משרד הבריאות הוא 100 מיליון שקל.

יהודה רון: אתה צריך לתת פתרון לכולם.

יהודה רון: אנחנו בונים מיון בנהרייה.

יהודה רון: הפרויקט הזה עולה מאה מיליון.

יהודה רון: אתה יכול לעשות פרויקט אחד בשנה.

יהודה רון: למערכת הבריאות יש צרכים בהיקף של מיליארדים.

יהודה רון: מה שאמר משה, אגב לא היתה שום התחייבות כתובה, כל מה שנאמר, הם אמרו אנחנו רוצים שתורידו כוח אדם.

יהודה רון: זה התנאי.

יהודה רון: מה אנחנו מרוויחים מזה שאתם מעבירים מפה לשם?

יהודה רון: להיפך אנחנו צריכים עוד לממן את ההעברה הזאת.

יהודה רון: הסיבה השלישית אם כן היא שחסרים תקציבים.

יהודה רון: וברור שאם לא יהיה תקציב ראוי אז הנושא הזה לא ייפתר.

יהודה רון: הערה אחרונה, 700 מיליון לא כוללים העתקה.

יהודה רון: אם נצטרך להעביר את מזרע למקום אחר או את באר יעקב למקום אחר צריך להוסיף לזה חצי מיליארד.

רחל אדטו: מצד אחד, מצד שני אתה לוקח את השטחים האלה שגם הם שווי כסף.

יהודה רון: אבל לא מממנים את זה.

יהודה רון: בית חולים חדש היום לממן להקמה בלי התשתיות מסביב אלא רק הבנייה עצמה זה משהו בסדר גודל של 60 מיליון דולר.

רחל אדטו: יהודה עוד שאלה אחת אליך.

רחל אדטו: לאור השאלה של כפר שאול, יש כסף, יש תוכניות, יש אישורי בנייה, יש מניעה להתחיל לטפל בכפר שאול?

יהודה רון: אין מניעה.

יהודה רון: אנחנו 12 שנה בגלל התנגדות של תושבים התברברנו בוועדה המחוזית עד שבסוף הצלחנו להוריד את ההתנגדות הזאת.

יהודה רון: כאשר כבר הורדנו את ההתנגדות נתקענו עם מינהל מקרקעי ישראל ואחר כך נתקענו עם העירייה, תזיזו את העץ, תעשו את זה וכולי.

יהודה רון: לפני כשבועיים קיבלנו את ההיתר.

יהודה רון: אני מחר בבוקר מודיע בצורה ברורה לאור מה ששמעתי, מחר בבוקר מוזמן הקבלן לחתימת חוזה.

דב חנין: איך זה קורה גברתי שנציג האוצר עוזב אותנו באמצע הדיון?

דב חנין: לא נעים לו לשמוע את הדברים האלה?

רחל אדטו: פחות או יותר.

רחל אדטו: כי גם אין לו בדיוק תשובות.

רחל אדטו: דיברנו על מצוקת האשפוז.

רחל אדטו: אמרנו שאנחנו מפרידים את מצוקת האשפוז מהרפורמה.

רחל אדטו: לא כורכים על שני הדברים ביחד.

רחל אדטו: ברור לחלוטין שכל הרפורמה הביטוחית קשורה ככה.

רחל אדטו: ד"ר מרנינה שוורץ בבקשה, יו"ר ועד הרופאים באברבנאל וסגנית יושב ראש ארם.

מרנינה שוורץ: באמת ב-2003 היתה החלטת ממשלה לסגור את בית חולים אברבנאל אחרי שניסו לסגור שני בתי חולים קודם ולא הצליחו.

מרנינה שוורץ: פנינו לבג"ץ ובג"ץ ביקש לדחות את ההחלטה ונקבע שמשרד הבריאות ידון על זה ב-2009.

מרנינה שוורץ: לא היו דיונים ב-2009 ובסוף 2009 הגיעה רופאת המחוז, התרשמה שהתשתיות לא ראויות למגורי אדם.

מרנינה שוורץ: כמה מפתיע כי משרד הבריאות ידע שהתשתיות לא ראויות כי יש תוכנית אב לבינוי.

מרנינה שוורץ: אז ביד אחת יש לנו תוכנית אב לבינוי שלא יוצאת לפועל, ביד שנייה יש המלצה לאי חידוש רישוי.

מרנינה שוורץ: עכשיו אנחנו כבר צמצמנו את מספר המיטות בפסיכיאטריה.

מרנינה שוורץ: הבטיחו שהתקציבים יצאו לאמבולטוריקה.

מרנינה שוורץ: אמבולטוריקה יובשה מפני שאמרו שתהיה רפורמה.

מרנינה שוורץ: גם אם תהיינה עוד תוכניות לחסוך את הכסף, הוא לא ילך לבינוי ולכן חייבים כמה שיותר מהר להקצות את התקציב.

רחל אדטו: חברת הכנסת אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני רואת התמונות אני מבינה ש-4% שמאושפזים בתנאים האלה הם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אותי זה מזעזע.

אורלי לוי אבקסיס: בכלל כל הנושא של אשפוז ילדים צריך לשקול אותו מחדש.

אורלי לוי אבקסיס: דבר שני, מיטות האשפוז, יכול להיות שהאבחון ושליחה למוסדות הוא פחות מבעבר.

אורלי לוי אבקסיס: לפי נתונים של משרד הבריאות התפוסה היא 90% ומשהו.

איתן חי עם: כשאומרים 90% ומשהו תפוסה בבית חולים זה ממוצע.

איתן חי עם: יש ימים שיש 120%.

איתן חי עם: זה בא בגלים.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לתת את הדעת שאחרי השיפוץ לשימור.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשמח מאוד שבדיון הבא נדון גם על הילדים והאשפוז שלהם.

רחל אדטו: אלי שמיר.

אלי שמיר: אני 30 שנה בתחום אבל מהצד הצרכני.

אלי שמיר: המשפחות והחולים.

אלי שמיר: האזרחים שמגיע להם אשפוז באברבנאל, כפר שאול, מזרע וכך הלאה, אני מכיר את כל בתי החולים, בכולם הייתי פרט לבאר יעקב.

אלי שמיר: צריכים לקבל אותם תנאים ויחס כמו האנשים שמגיעים לאיכלוב, רמבם, הדסה ושיבא.

אלי שמיר: המוסדות האלה נמצאים במרכזי אוכלוסייה.

אלי שמיר: אל תחשבו שאתם יכולים לזרוק אותם לשער מנשה.

אלי שמיר: מפני שאחרת לא תוכלו לעשות למשל אשפוז יום כי אשפוז יום שהוא המשך הטיפול צריך להתרחש במרכזי הערים.

אלי שמיר: כשרצו לסגור ב-2003 את אברבנאל היו שתי מחלקות פנויות בוולפסון.

אלי שמיר: התנגדות הרופאים בוולפסון ששייך למשרד הבריאות לא אפשרה להעביר לשם מחלקה פסיכיאטרית.

אלי שמיר: משרד הבריאות לא יכול לאכוף את רצונו על הרופאים בבתי החולים.

אלי שמיר: 90% מהמיטות הן בבתי חולים לחולי נפש.

אלי שמיר: אפילו מדינה כמו מלזיה באסיה, שם יש הרבה יותר מיטות בבתי חולים כלליים.

אלי שמיר: חלק מה-700 מיליון שאתם תקציבו צריך גם להעביר מחלקות לבתי חולים כלליים ואז חולים לא יצטרכו לשהות בבתי חולים לחולי נפש אלא ישהו בבתי חולים כלליים כפי שזה קיים כיום במדינות אירופה.

אלי שמיר: גם בקהילה מגיע לחולה הנפש אותם תנאים כמו החולים במחלות גופניות.

אלי שמיר: אי אפשר לסגור בעדם את שערי קופות החולים ולהשאיר אותם ללא ביטוח וללא טיפול.

אלי שמיר: הדבר הזה גם יקטין את העומס על בתי החולים ולכן זה כן שייך בניגוד למה שאמר סגן השר.

אלי שמיר: עניין הרפורמה בהחלט שייך לתמונה.

אלי שמיר: 97% מהחולים חיים בקהילה ואם ישקיעו בהם את האמצעים למנוע אשפוזים גם מצב בתי החולים יהיה הרבה יותר טוב.

אלי שמיר: סגן השר עזב את הדיון.

אלי שמיר: הוא בא ממגזר חרדי שבו יש רגישות רבה ותמיכה ויחס רחום לתחלואות ונכויות.

אלי שמיר: אבל זה נעצר כאשר מגיעים לבריאות הנפש.

אלי שמיר: תחלואת הנפש יש לה יחס של העלמה, הסתרה, פחד משתק.

אלי שמיר: הדבר הזה פוגע בכולנו.

אלי שמיר: אין אפשרות להרשות ששיקולים מסוג זה שמא תזלוג אינפורמציה ולכן אי אפשר להעביר לקופות חולים שאלה יהיו השיקולים המכריעים.

אלי שמיר: הדבר הזה איננו נושא פוליטי.

אלי שמיר: היו כבר שתי החלטות ממשלה לבצע את הרפורמה בבריאות הנפש.

אלי שמיר: הדבר הזה עבר בקריאה ראשונה בכנסת.

אלי שמיר: שנה שלמה הנושא הזה בכלל שותק.

אלי שמיר: לא טופל במשך כל 2009.

אלי שמיר: הנושא הזה כאילו נעלם.

אלי שמיר: מה אתם חושבים שאפשר להעלים את תחלואת הנפש?

רחל אדטו: הנושא כרגע הוא אחר.

רחל אדטו: זה לא הנושא של הדיון.

אלי שמיר: היו פה קולות מאוד חזקים של בתי החולים.

אלי שמיר: הם לובי מאוד חזק.

אלי שמיר: לא ייתכן ש-80% מהתקציבים ילכו לבתי חולים.

אלי שמיר: זה לא רק בתי החולים.

אלי שמיר: הקהילה צריכה לקבל.

דב חנין: אתה מתווכח על מכירת עורו של הדוב שעוד לא ניצוד.

רחל אדטו: אני רוצה לסכם.

רחל אדטו: הוועדה מברכת על הודעתו של מנכ"ל משרד הבריאות על האישור לאלתר שנותן המשרד להתחיל בעבודות הבינוי בכפר שאול בירושלים.

רחל אדטו: זו הבשורה הראשונה והטובה.

רחל אדטו: הוועדה קובעת בצער כי בריאות הנפש היא החצר האחורית המוזנחת של מערכת הבריאות בישראל.

רחל אדטו: הוועדה קוראת למשרד הבריאות להעמיד את נושא בריאות הנפש בסדר עדיפות גבוה של המשרד ולהבטיח רמת שירות בריאות הולמת ומספקת לאוכלוסייה שמטבעה מתקשה לתבוע את זכויותיה.

רחל אדטו: הוועדה רשמה של הודעתו של סגן שר הבריאות חבר הכנסת ליצמן שהנושא נמצא במקום גבוה בסדר היום של משרד הבריאות.

רחל אדטו: הוועדה קוראת למשרד הבריאות להעריך מחדש בשל גידול האוכלוסייה את הצרכים במערך אשפוז בריאות הנפש ושיעור המיטות הרצוי בתחום זה.

רחל אדטו: זאת לאור העובדה שבשנים האחרונות יש צמצום הדרגתי במספר מיטות אשפוז בריאות הנפש ובמקביל חל עיכוב ביישום הרפורמה הביטוחית בבריאות הנפש.

רחל אדטו: הוועדה קוראת למשרד האוצר לתקצב בצורה ראויה את מערכת בריאות הנפש בישראל.

רחל אדטו: הוועדה מביעה זעזוע ממצוקת האשפוז וחוסר המענה הטיפולי לחולים כרוניים הזקוקים לאשפוז ממושך וקוראת למשרד הבריאות להגדיל לאלתר את מספר המיטות במחלקות אלו ובהתאם גם את הצוות הרפואי.

רחל אדטו: הוועדה מבקרת בחריפות את תנאי האשפוז הירודים של המוסדות לבריאות הנפש בכלל ובעיקר במרכזים הרפואיים כפר שאול איתנים, אברבנאל בת ים, ומזרע בצפון.

רחל אדטו: הוועדה קוראת למשרד הבריאות לפתור לאלתר בעיה זו על מנת שחולים מאושפזים ועובדי המקום יזכו בתנאי אשפוז ותנאי עבודה הולמים מדינה נאורה.

רחל אדטו: הוועדה קוראת למשרדי האוצר, הבריאות למצוא פתרונות לנושאים אלה ורושמת לפניה את התחייבותו של סגן הבריאות להציג אותם לפני הוועדה בתוך חודש ימים.

רחל אדטו: הוועדה קוראת להימנע מלכרוך את הפתרון הדחוף והחיוני של בעיות מערכת בריאות הנפש עם שאלת הרפורמה בריאות הנפש שעליה מתנהל ויכוח וכן קוראת הוועדה למשרד הבריאות לקבוע במהרה עמדה ביחס למכלול הרפורמה בבריאות הנפש.

רחל אדטו: הישיבה כרגע נעולה.

רחל אדטו: הודעה על הישיבה הבאה במהלך החודש הקרוב תישלח.

רחל אדטו: תודה.