ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 160, 2010-01-18 12:00

אופיר אקוניס: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בנושא שאני זימנתי - קווי תעופה לגליל.

אופיר אקוניס: אני ביליתי כמה וכמה פעמים בגליל העליון בזמן האחרון, ובביקורי האחרון לפני עשרה ימים ביקרתי בשדה התעופה בקריית שמונה.

אופיר אקוניס: אני מבין שההיסטוריה של השדה רצופה סגירות ופתיחות מחדש.

אופיר אקוניס: עד סוף שנת 2003 פעלה בשדה חברת ארקיע, שקיימה את הקשר האווירי הסדיר בין הצפון למרכז, ובשיאו הגיע מחזור הנוסעים ל-100 אלף בשנה, אבל לאחר מכן החלה תנועת הנוסעים לקטון.

אופיר אקוניס: ישנה סוג של בעיה ביטחונית – נבדוק אותה.

אופיר אקוניס: אני מבין שישנו טרמינל, וגם הייתי בו, חדש, שיכול לתת את המענה לקו התחבורה בין המרכז ובין הדרום ובין המרכז לקריית שמונה.

אופיר אקוניס: לצערי, שדה התעופה אינו פועל.

אופיר אקוניס: ננסה לבחון כאן בישיבה כיצד ניתן להפעילו פעם נוספת, והאם אנחנו יכולים לחדש את הטיסות הסדירות לאצבע הגליל, שבעיני, זה גורם חשוב מאוד לחוסנו החברתי והכלכלי של הצפון כולו, כמובן – לתחבורה מהירה, זמינה, יעילה, לפיתוח אזור הגליל לא רק בהיבט התחבורתי אלא גם בהיבט החברתי, התיירותי, התעסוקה וכדומה.

אופיר אקוניס: נמסר לי ממנכ"ל משרד התחבורה שנבצר ממנו, לצערי, להגיע, וביקש להסמיך את ראש רת"א וגם את מנהל רשות שדות התעופה, והדברים שייאמרו על ידכם הם גם על דעתו.

אופיר אקוניס: נמסר לי שלפני שבועיים החל סוג של ניסוי בהסעות בחינם בין קריית שמונה למנחת בראש פינה, ונבדוק גם על ידי נציגות של התושבים שהגיעו לכאן, ואני מברך אותם, שהגיעו ביום הסוער הזה מקריית שמונה, מצפת, מאזורים אחרים בגליל העליון אלינו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אפללו, בבקשה.

אלי אפללו: אדוני היושב ראש, קודם כל, אני מברך אותך על הדיון.

אלי אפללו: אני מלווה את נושא המנחת כמה שנים, מ-2006, פה נמצא סמי מלול, שהיינו בקשר, ועוד חברים רבים, וניסינו לחפש, למרות שמדינת ישראל השקיעה בטרמינל הזה המון כסף, כסף כמו פיל לבן- -

אופיר אקוניס: לא כמו.

אופיר אקוניס: הוא פיל לבן.

אלי אפללו: והכסף הזה היום משמש במקום טרמינל, משהו של בילוי.

קריאה: גם זה נסגר.

אלי אפללו: היתה טענה שמדובר בבעיה ביטחונית.

אלי אפללו: היא נפתרה.

אלי אפללו: פה זה עניין כלכלי.

אלי אפללו: לא צריך להתבייש, ולהגיד את האמת.

אלי אפללו: החברה שזכתה בגלל כמות הטיסות שירדה, הנושא הכלכלי הוא בעייתי.

אלי אפללו: המדינה צריכה לסבסד.

אלי אפללו: גם המדינה לא היתה רוצה שקריית שמונה תיפתח, כי יהיה לה סבסוד מגובה הכרטיס להמשך .

אלי אפללו: גם בעניין הזה יש לבדוק את הכדאיות של המדינה.

אלי אפללו: המדינה לא צריכה לומר, כל מה שכדאיות כלכלית, שאין כדאיות כלכלית, בוא נסגור אותו.

אלי אפללו: אז בעצם צריך אולי לסגור את קווי האוטובוסים לקריית שמונה, כי אין כדאיות כלכלית.

אלי אפללו: אולי גם לא לבנות כבישים, אולי להחזיר את כל התושבים מקריית שמונה למרכז הארץ.

אלי אפללו: בתפישת העולם של פקידי האוצר, כל מה שכלכלי, לא.

אלי אפללו: צריך לגרום לכך שגם חברת התעופה, יהיה לה כדאיות כלכלית, אחרת גם היא תקרוס.

אלי אפללו: ומצד שני, קו התעופה הזה חייב להיפתח, כי זה עורק חיים.

אלי אפללו: האנשים האלה, בשביל לקצר זמנים במקום להגיע לתל אביב בארבע שעות, מדובר בכל אמצעי, חייבים לעשות הכול.

אלי אפללו: ואני מברך על כך שאתה מעלה את הדיון הזה בפני הוועדה.

אלי אפללו: אני שמעתי את עמדתו של שר התחבורה, ואני שמח על עמדתו.

אלי אפללו: גם עמדתו היא לפתוח את קו התעופה ולעשות הכול כדי שלתושבים לא ייגרם עוול.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: במקרה אתמול הוזמנתי לדיון בערוץ השני של הטלוויזיה עם דוד בוסקילה, ראש עיריית שדרות, ודובר שם בכלל על מסילות ברזל, והדיון היה בנושא היתכנות כלכלית לעומת היתכנות חברתית, ואין פה שאלה בכלל.

אופיר אקוניס: כל ההיתכנות הכלכלית היא חשובה, אבל היא לא יכולה לגבור על ההיתכנות החברתית.

אופיר אקוניס: אם הדרום זקוק למסילות ברזל, והרי חלק מהעובדה שהוא במידה רבה לא התפתח כמו המרכז זה העובדה שלא היו אליו מסילות ברזל, ולא חובר לרשת שהיתה רוב השנים – אגב, לאחרונה זה כן קורה, אבל לא קורה מספיק, ולא קורה מספיק מהר.

אופיר אקוניס: אז בעניין הזה – אגב, סיכמתי עם מנכ"ל משרד התחבורה, גברתי המנהלת, לקיים דיון נפרד לחלוטין בנושא הרכבות לצפון, לירושלים ולדרום.

אופיר אקוניס: שוחחתי אתו לפני כמה דקות.

אופיר אקוניס: זה דיון שגם אליו אתם מוזמנים.

אופיר אקוניס: מגיעה מסילת ברזל גם לצפון וגם לדרום.

אופיר אקוניס: אז אני רק משלים את דבריך – היתכנות כלכלית חשוב, אבל תמיד לבחון יחד עם זה את ההיתכנות החברתית.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אני רוצה לברך אותך על הנושא, ובקשר לרכבות, הכי רחוק בצפון הגיעה לכרמיאל עד עכשיו בתכנון, ועוד לא הגיעה, אז קריית שמונה – אין מה לדבר.

חמד עמאר: בשבוע האחרון נסעתי עם ועדה של הכנסת לאילת, טסנו, ועדת המאבק בסמים, הגבול עם מצרים, ואמרתי שם משפט על החקלאי, ששומר על הרפת שלו יותר ממה שאנחנו שומרים על גבולות מדינת ישראל, ואני מקשר את זה לכאן, כי פעם ראשונה שאני טס לאילת – תמיד כשאני יורד לאילת, אני נוסע עם האוטו שלי.

חמד עמאר: אמרתי שאם יש לי פחות משעה, אני טס מחיפה, יותר לא אעשה את זה.

חמד עמאר: אני אטוס עם המשפחה שלי לאילת.

חמד עמאר: יותר קל להשכיר מונית, ללכת לבית מלון, ואני חושב שחייבים לפתוח את הצפון.

חמד עמאר: מישהו שעובד בקריית שמונה, ורוצה לעבוד בתל אביב, שתהיה לו האפשרות לעבוד בתל אביב.

חמד עמאר: אי אפשר לומר: אנחנו רוצים לפתח את הצפון, ומצד שני אנחנו סוגרים אותו, ומי שצריך לנסוע מקריית שמונה לתל אביב, צריך לנסוע 3.5 שעות.

אופיר אקוניס: הקו הזה הרי היה פעיל.

אופיר אקוניס: הוא הופסק ב-1.6.07.

אופיר אקוניס: אני הגעתי בטיסה לקריית שמונה וחזרה יחד עם כל סיעת הליכוד.

אופיר אקוניס: בכל מקרה, זה אפשרי מבחינה טכנית.

אופיר אקוניס: אולי נשמע את גיורא רום.

אופיר אקוניס: לא היית, כמובן, אז מנהל רת"א בתפקיד, אבל הופסק ב-1.6.07.

אופיר אקוניס: בבקשה.

גיורא רום: עמדת משרד התחבורה היא שהוא מתנגד באופן חד משמעי להפעלת המנחת בקריית שמונה.

אלי אפללו: שונה מעמדתו של השר.

אופיר אקוניס: למען הפרוטוקול - אני לא שמעתי את עמדת השר.

גיורא רום: משרד התחבורה לא סבור שיש הצדקה להפעיל שני שדות תעופה פנים ארציים במרחק 20 ק"מ זה מזה בצפון הארץ.

גיורא רום: היקף הביקוש לא מצדיק את זה משום סיבה שהיא.

אופיר אקוניס: תכף נשמע על ההיקף של ראש פינה.

אופיר אקוניס: היתה יציאה משדה דב למחניים, נחיתה ועלייה.

אופיר אקוניס: אני זוכר את הנחיתה במחניים והמראה מחודשת לקריית שמונה.

אופיר אקוניס: היה גם קו ישיר?

אלי אפללו: תקשיבו מה אומרים פה.

אלי אפללו: זה בגלל כדאיות כלכלית?

אלי אפללו: אני נפעם.

אופיר אקוניס: אני מתפלא עליך שאתה מתפלא.

אופיר אקוניס: ביום ראשון שעבר כותרת בעיתון כלכלי: פקידי האוצר מכריזים מלחמה על תוכנית הרכבות של ראש הממשלה.

אופיר אקוניס: זה הרי דבר שלא מתקבל על הדעת אפילו בניסוח.

אופיר אקוניס: איפה במדינה מתוקנת נשמע כדבר הזה?

אופיר אקוניס: שיתפטרו.

אופיר אקוניס: אמרתי את זה גם בכנסת בשבוע שעבר.

אופיר אקוניס: לא רוצים לקבל מדיניות – יכולים להתפטר.

אופיר אקוניס: אבל חלילה, גיורא, לא אליך ולא למנהל רשות שדות התעופה.

אופיר אקוניס: בבקשה, גיורא.

גיורא רום: משרד התחבורה לא רואה שום הצדקה להחזיק שני שדות תעופה במרחק של 20 ק"מ.

אלי אפללו: בגלל נושא כלכלי.

גיורא רום: לא אמרתי.

גיורא רום: אני דיברתי על הביקוש שיש בצפון, ואיזה היקף היצע צריך לשים מול הביקוש הזה.

גיורא רום: אפשר לשים הכול תחת המילה "כלכלי", ואין לי התנגדות, זה לא מילה גסה.

גיורא רום: יש הביקוש בצפון, מנכ"ל רשת ידבר על זה, ואתה צריך להציע שירות טוב לצפון.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: קובי, בבקשה, מנהל רשות שדות התעופה.

קובי מור: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, שלום רב.

קובי מור: אני רוצה להתחיל בראש פינה.

קובי מור: הגירעון השנתי ב-2008 בשדה התעופה בראש פינה עמד על למעלה מ-12 מיליון שקל בשנה.

קובי מור: מבחינת תנועת הנוסעים בראש פינה, בשנת 2009 היינו ב-22 אלף נוסעים.

קובי מור: כלומר השדה הזה עומד שומם.

קובי מור: ב-2003 היו למעלה מ-80 אלף נוסעים.

קובי מור: כלומר - אני לא עשיתי מחקר מדויק, אך אני רוצה להניח שכביש 6, אמצעי התחבורה החדשים, המכוניות הטובות יותר גרמו לזה שהיתה ירידה כל כך תלולה במספר הנוסעים.

קובי מור: היום הרשות מסבסדת כל נוסע מראש פינה ב-1,800 שקל.

קובי מור: הגירעון הוא גירעון של הרשות.

קובי מור: הרשות היא תאגיד שעל פי חוק הרשות מחויבת להפעיל את שדותיה על בסיס כלכלי ככל האפשר.

קובי מור: מנכ"ל משרד התחבורה פנה אלינו מתוך רצון לסייע לאנשי קריית שמונה, והוא ביקש מאתנו להפעיל שאטל על חשבוננו מקריית שמונה לראש פינה.

אופיר אקוניס: שהתחיל ב-3 בינואר.

קובי מור: אכן.

קובי מור: אבל לא נלך על היום הראשון.

קובי מור: מספר הנוסעים נע בין אחד, ובמקרה אחד שהיה באמת לחץ, היו ארבעה נוסעים.

קובי מור: אנחנו מממנים רכב.

קובי מור: זה מקריית שמונה לראש פינה.

קובי מור: חזרה, יש לנו ימים שלמים שאין בכלל, ויש לי, כמובן, התאריכים - אפשר לקבל את הפרטים בצורה מדויקת.

קובי מור: ברוב המקרים מדובר בנוסע אחד.

מדי אטיאס: חשוב לדייק שאפשרתם לעלות רק לתושבי קריית שמונה ולא לאזור היותר צפוני מקריית שמונה, שיש עשרות נוסעים ביום.

קובי מור: אין שום בעיה.

מדי אטיאס: ניסינו לפנות מספר פעמים, ולא נענינו.

קובי מור: לא יודע למי פניתם.

אלי אפללו: אמרת: רק לתושבי קריית שמונה.

אלי אפללו: מה קורה עם אנשים אחרים, שרוצים להגיע לקריית שמונה, שאם שדה התעופה היה פתוח, האם הייתם נותנים להם לעלות לשאטל?

אופיר אקוניס: אני הבנתי שכל מי שמשתמש בשירות הטיסה למחניים- -

אלי אפללו: יש לי נתונים אחרים.

קובי מור: אני רוצה להבהיר נקודה אחת, אדוני היושב ראש: בראש פינה קיים מנחת, שמאפשר נחיתות והמראות.

קובי מור: המנחת הזה הוא לא סגור.

קובי מור: התכוונתי לקריית שמונה.

קובי מור: יש שם מנחת.

ציון פיניאן: מי משתמש בו היום?

קובי מור: מי שרוצה.

קובי מור: ההבדל בין קריית שמונה לראש פינה הוא בזה שראש פינה עקב היותו מוגדר בחוק כשדה מחויב לעמוד בתקני ה-ICAO, שזה סיפור שונה לחלוטין ממנחת, שאותו מאשר משרד התחבורה, והוא פועל כפי שקריית שמונה יכול לפעול גם היום.

קריאה: אז אולי את ראש פינה להוריד לתקן של מנחת- -

קובי מור: אולי.

קובי מור: השאלה מה יגידו על זה תושבי ראש פינה.

אופיר אקוניס: אתה אומר שעקרונית אתה יכול לעשות החלפה.

קובי מור: זה רק יעלה סדר גודל של 100 מיליון שקל כדי להפוך מנחת לשדה תעופה עם מגדל פיקוח תקני, עם מסלול תקני, עם מערכת כיבוי אש תקנית.

אופיר אקוניס: כל זה לא הושקע כבר?

אופיר אקוניס: הייתי שם, ראיתי שזה ישנו.

אופיר אקוניס: יש מסלול, יש טרמינל.

קובי מור: אדוני היושב ראש, כדי להפוך מנחת לשדה תעופה, זה שבנוי מגדל זה לא עושה אותו למגדל שעומד בתקני ה-ICAO.

קובי מור: זה שיש מסלול – יש לי פה פירוט שלם של זוויות מסלול, של רוחב מסלול, של שולי מסלול.

קובי מור: זה לא עושה את המסלול תקני.

קובי מור: אני סיירתי במנחת הזה בקריית שמונה.

קובי מור: כדי להפוך אותו לשדה תעופה, זה סדר גודל של 100 מיליון שקל.

ויקטור חג: למה להפוך את זה- -

אופיר אקוניס: אז משאירים אותו כמנחת.

אופיר אקוניס: אז מה עמדתכם המקצועית לגבי המנחת?

גיורא רום: זה מנחת.

גיורא רום: לי אין שום בעיה שהמנחת הזה יופעל.

גיורא רום: לא צריך שני שדות תעופה במרחק של 20 ק"מ.

גיורא רום: יש הבדל עקרוני בין שדה תעופה למנחת.

גיורא רום: שדה תעופה פועל או כל שעות היממה או כל שעות האור, כפי שרת"א קובעת, אבל הוא כשיר לקליטת מטוסים בכל רגע.

גיורא רום: מנחת עומד שם, ונוחתים בו, כשרוצים לנחות.

גיורא רום: אותו דבר יש במצדה, נניח.

יגאל בוזגלו: והטרמינל עובד?

גיורא רום: לא.

גיורא רום: איזה צורך יש שהטרמינל יעבוד?

גיורא רום: נניח שאני בא עם צסנה עם שלושה חברים.

גיורא רום: אני לא צריך את הטרמינל.

יגאל בוזגלו: אבל תושבי קריית שמונה והגליל צריכים את הטרמינל.

חיים אביטל: אבל אם היית דרוזי מרמת הגולן, היית צריך, כי אתה צריך לעבור שיקוף ובידוק.

אופיר אקוניס: כרגע אם מישהו מבקש לנחות, נוחת?

גיורא רום: כן.

אופיר אקוניס: אז המנחת של קריית שמונה עובד על פי בקשה של, נגיד, טיסה שיוצאת מהרצליה – שאני מוכרח לומר לך, אנחנו מחכים לתוצאות הבדיקה לגבי ההיתכנות של הרצליה בכלל.

אופיר אקוניס: זו היתה הבטחה של משרד התחבורה, לבוא אלינו עם תוצאות.

אופיר אקוניס: בתחילת מרס אנחנו צריכים להיפגש בנושא הרצליה.

אופיר אקוניס: אגב, קובי, לפי הטיעון הזה, להרצליה ודאי אין זכות קיום, אם לא קורה שם כלום.

אופיר אקוניס: זה מה שלמדתי עד רגע זה מהדיון.

קובי מור: אין לי בעיה לסגור את הרצליה.

אופיר אקוניס: אני יודע.

אופיר אקוניס: ואנחנו בכיוון הזה, אני מקווה, והעתקה למקום אחר.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: סמי מלול, ראש העיר לשעבר, בבקשה.

סמואל מלול: תודה רבה.

סמואל מלול: הקמת השדה הזה, המנחת, זה תולדה היסטורית של שנים רבות, שבשיא של הפעילות פעלו שם שתי חברת תעופה, ישראייר וארקיע, ובשעת השיא טסו למעלה מ-200 אלף תושבים הלוך-חזור.

סמואל מלול: הישועה לא תבוא מרשות שדות התעופה.

סמואל מלול: ההתנגדות שלהם היא היסטורית.

סמואל מלול: זו לא ישיבה ראשונה שאני נמצא פה.

סמואל מלול: כל האזור שלנו, מבחינה כלכלית, אין לו כדאיות.

סמואל מלול: אם על הפרמטר הזה, צריך לסגור את כל אצבע הגליל.

סמואל מלול: אין שום כדאיות כלכלית להחזיק תושבים שם.

סמואל מלול: המנחת, כשעבד, גם ראש פינה עבדה.

סמואל מלול: תופתע לשמוע איזו השפעה היתה להפעלת הטיסות בקריית שמונה על ראש פינה, וראש פינה צריכה להישאר כשדה, ואין שום תחרות.

סמואל מלול: אנחנו מסתכלים בראייה כוללת ולא בראייה נקודתית.

סמואל מלול: העליות של להחזיק שדה בראש פינה, יש להם גירעון של 12, 14 מיליון שקל בשנה.

סמואל מלול: אנחנו מדברים בסכומים מאוד צנועים, אפשר להפעיל את המנחת בקריית שמונה, ואם רשות שדות התעופה כל כך מתנגדת, יש חלופות להפעלת המנחת בלי רשות שדות התעופה.

סמואל מלול: שלא ייכנסו לבהלה.

סמואל מלול: יש אפשרות להפעיל דרך החברה הכלכלית קריית שומנה את המנחת דרך המפעיל המקומי, שיש לו הרשיונות והזכויות ההיסטוריות שם.

סמואל מלול: אפשר לעשות את השילוב, ובסכומים מאוד צנועים אפשר לחדש את הטיסות לקריית שומנה.

סמואל מלול: יותר מזה, הם הרגו את הקו.

סמואל מלול: הקו הזה מת בתהליך.

סמואל מלול: הרגו אותו.

סמואל מלול: הקטינו למטוסים קטנים ולאחר מכן כל העיכובים, גרמו לכך שהתושבים הדירו את רגליהם מהמנחת הזה.

סמואל מלול: ההשפעה שהיתה על הטיסות לקריית שמונה, על העיר עצמה ועל האזור היתה חד משמעית.

סמואל מלול: הגיעו מרצים באיכות יותר גבוהה למכללת תל חי.

סמואל מלול: הגיעו רופאים יותר טוב.

סמואל מלול: הרופאים המקצועיים הגיעו, מה היום, כדי להביא רופא מקצועי, זה סיפור.

סמואל מלול: אתה לא מתאר לעצמך איך התקצר המרחק בין קריית שמונה העיר המרוחקת לבין מרכז הארץ.

סמואל מלול: אם מדברים על קיצור המרחקים, לא כביש 6 פותר את הבעיה ולא שיפור התשתיות.

סמואל מלול: אין תחליף כרגע לטיסות.

סמואל מלול: ורכבות יהיו בעוד 15-20 שנה באזור, וכשנגיע לשם, נדבר.

סמואל מלול: כרגע התחלופה הטובה ביותר לקיצור מרחקים זה המנחת וחידוש הטיסות בקריית שמונה, שלדעתי, ישפיע גם על השדה בראש פינה, וזה יהיה מכשיר שיקדם.

סמואל מלול: יש מומחה תעופה אחד שעליו לא חולקים במדינת ישראל, הוגו מרום.

סמואל מלול: הוא מומחה לתעופה, שמתכנן שדות תעופה בכל העולם, והוא אומר שלהקים מנחת או שדה, מקימים בקצה מדינה.

סמואל מלול: והמנחתים בקצה מדינה הם מנוף כלכלי.

סמואל מלול: אופיר, חייבים לחדש את הטיסות עם רשות שדות התעופה או בלעדיה.

סמואל מלול: אם היא כל כך מתנגדת, שיישארו עם ההצהרות שלהם.

סמואל מלול: מדובר בסכום שאני מוכן לקחת אחריות עליו, של 2.5 מיליון שקל עלויות שנתיות כדי לחדש את הטיסות לקריית שמונה ברמה סבירה.

סמואל מלול: יש חברות שמתעניינות, יש חברות שמוכנות כבר היום להשתלב בטיסות האלה, ואם תהיה אמירה של הוועדה, אפשר לשכנע גם את השר.

סמואל מלול: השר נבהל.

סמואל מלול: זורקים לו מספרים, בטח שהוא ייבהל.

סמואל מלול: גם אם אני הייתי שר התחבורה, הייתי נבהל.

סמואל מלול: כל פעם מהלכים עליו אימים.

סמואל מלול: אפשר לחדש את הטיסות, רצוי לחדש אותן, וידידי חבר הכנסת ציון פיניאן יודע כמה זה חשוב, כמה הוא נלחם למען הצפון יחד אתך ועם חברים נוספים.

סמואל מלול: אין תחליף היום לחידוש הטיסות, והיום יש תשתית.

סמואל מלול: יש פה תמונות, שאני מציע שיעבירו אותן- -

אופיר אקוניס: דרך אגב, תמיד אתם יכולים לעשות מצגת, בתיאום עם מנהלת הוועדה.

סמואל מלול: לסיכום, השדה בקריית שמונה יותר בטיחותי מהשדה בראש פינה, הוא 1,400 מטר, מאפשר טיסות למטוסים גדולים יותר שיכולים לנחות בקריית שמונה.

סמואל מלול: השדה בקריית שמונה, הושקעו בו לא מעט כספים.

סמואל מלול: עם השקעות קטנות ניתן להסדיר את הנושאים הבטיחותיים.

סמואל מלול: העניין הזה של ההסעות זה גימיק, שכדי לצאת מהמחויבות ולברוח מהצעת החוק שהונחה פה- -

אופיר אקוניס: בכנסת ה-17.

סמואל מלול: היא היתה מוכנה לקריאה ראשונה, וכתוצאה מהבחירות- -

לאה ורון: היא עברה בטרומית, הועברה לוועדת הכלכלה, הממשלה החליטה לתמוך בה.

אופיר אקוניס: כלומר יש פה דבר מאוד מעניין, שהדרג המקצועי בממשלה הקודמת, שוודאי רובו הגדול לא הוחלף, הציע לשר הקודם לתמוך בזה, ולכן הממשלה תמכה בהצעת חוק פרטית שעברה בקריאה טרומית.

סמואל מלול: יש חשיבות אסטרטגית למנחת הזה גם מבחינת היבטים צבאיים.

סמואל מלול: השדה הזה משמש גם בימים אלה, חיל האוויר נוחת שם בשעות לא שעות.

סמואל מלול: יש לו משמעויות מעבר למשמעות האזרחית.

סמואל מלול: אופיר, תקרא גם את הפרוטוקולים של ועדת הכלכלה הקודמת.

סמואל מלול: בסיכום של דיון מאוד ארוך הם תמכו בהצעת החוק לקריאה ראשונה.

סמואל מלול: אבל שוב – אם רשות שדות התעופה נבהלת, יש חלופות.

סמואל מלול: לא אלמן ישראל.

אופיר אקוניס: מנהלת הוועדה, רצית להוסיף משהו בעניין הליכי החקיקה?

לאה ורון: במהלך הליכי החקיקה התקבל מכתב של האוצר שנדרש, כמו לגבי כל הצעת חוק, להודיע מה העלות התקציבית שכרוכה בהצעת החוק, והוא נקב במספרים גבוהים מאוד, והוסיף: לסיכום, הכללת מנחת התעופה בקריית שמונה במסגרת רשות התעופה משמעותה הטלת עלות כבדה על רשות שדות התעופה הן בהשקעה במנחת התעופה הקיים והן בהפעלתו השוטפת של שדה התעופה.

לאה ורון: קרבתו של שדה התעופה במחניים וכן הסבסוד רחב ההיקף של הטסים למחניים אינו מצדיק, לדעת משרד האוצר, הוצאה ציבורית זו.

אופיר אקוניס: ערן, אבל הממשלה לא קיבלה את עמדתך.

אופיר אקוניס: ועדת שרים לחקיקה תמכה.

אופיר אקוניס: אתה אמרת את עדעתך בוועדת שרים לחקיקה.

לאה ורון: לא.

לאה ורון: החלטת הממשלה קדמה למכתבו של מר כהן ממשרד האוצר.

אופיר אקוניס: הבנתי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת פיניאן, בבקשה.

אופיר אקוניס: אני הבנתי שהממשלה הקודמת תמכה, זה משנה הרבה מאוד.

ציון פיניאן: אדוני היושב ראש, ברגע שמדברים על חבל ארץ כמו הצפון, מדברים על כדאיות כלכלית, זה לא הוגן.

ציון פיניאן: הממשלה הזאת מדברת על הבאת המרכז לפריפריה ועל הבאת הפריפריה למרכז.

ציון פיניאן: אי אפשר לעשות את זה בלי טיסות.

ציון פיניאן: כאשר אתה מכין תוכנית עם מיליוני שקלים, זה לקבור את התוכנית בכוונה, אפילו לא מיטת נשיקה.

ציון פיניאן: וש"י עגנון אמר:

ציון פיניאן: שלוש צרות ירדו על העולם, וחיסרון כיס גרוע מכולם.

ציון פיניאן: אתם קוברים תוכנית.

ציון פיניאן: מה שאני מציע, ואנחנו נאמנים בצורה מסורה להחלטות ממשלה להביא את הנגב והגליל למרכז ואת המרכז לנגב ולגליל.

ציון פיניאן: מה שאמר סמי פה זה מעניין מאוד, להפעיל את המנחת ב-2.5 מיליון או 3 או 5 מיליון.

ציון פיניאן: אני מציע שהמקצוענים יכינו את התוכנית הזאת, ונגיש אותה יחד לשר התחבורה, ועם הסכומים האלה אני חושב שנוכל לשכנע אותו להפעיל את הנושא הזה, עם הסכומים שמדובר ולא 100 מיליון, כי 100 מיליון זה לקבור תוכנית.

ציון פיניאן: 5 מיליון זה להחיות אותה.

סמואל מלול: אתה יודע שאני לא זורק סתם מספרים.

ציון פיניאן: אני יודע.

אופיר אקוניס: אני מבקש לשמוע את עמדת משרד האוצר.

אופיר אקוניס: אני קורא לכם ממזכירות הממשלה מ-21 בפברואר 2008:

אופיר אקוניס: מחליטים – שר התחבורה והבטיחות בדרכים עם מזכיר ועדת שרים לחקיקה – מחליטים בהתאם לסעיף 56 בתקנות עבודת הממשלה לתמוך בהצעת חוק רשות שדות התעופה, התשס"ח-2007, של חברי הכנסת ארדן ותירוש, בכפוף לתיאום הליכי חקיקה – זה בסדר, עם משרד התחבורה והבטיחות בדרכים.

אופיר אקוניס: אנחנו מעבירים הרבה מאוד הצעות חוק בתיאום עם כל המשרדים הרלוונטיים, ואני חושב שזה נייר חשוב מאוד.

גיורא רום: כשאני פתחתי בדבריי, התנגדתי להפעלה של שני שדות תעופה.

גיורא רום: למילה "שדה תעופה" יש משמעות.

גיורא רום: קריית שמונה היא מנחת חוקי.

גיורא רום: היא מופיעה בפרסום רשמי שלנו, פרסום מידע תעופתי.

גיורא רום: ניתן להפעיל אותו היום החל מהשעה 12:40 לכל מי שרוצה.

גיורא רום: מנחתים מופעלים לא על ידי רשת אלא על ידי מפעיל מנחת.

גיורא רום: יש כאלה מפעילי מנחתים בראשון לציון, במצדה, במקומות שונים בארץ.

גיורא רום: זה קטגוריה אחרת ואין שום בעיה להפעיל את קריית שומנה כמנחת.

גיורא רום: צריך לסגור את כל הצדדים הבטיחותיים, וזה הכול.

לאה ורון: הצעת החוק בכנסת ה-17 ביקשה לקבוע את שדה התעופה בקריית שמונה כשדה תעופה, לא כמנחת.

לאה ורון: היא נעצרה לפני הקריאה הראשונה.

גיורא רום: ממה שאני ידעתי, משרד התחבורה ומשרד האוצר התנגדו להצעת החוק הזו.

אופיר אקוניס: היא נעצרה מטעמי התפזרות הכנסת.

לאה ורון: היא עברה בוועדה את האישור לקריאה הראשונה.

אופיר אקוניס: איך מתקבעת עמדת ממשלה בוועדת שרים לחקיקה – על פי רוב הדרג המקצועי מביא את עמדותיו לשר, והשר מביע את עמדת המשרד בוועדת שרים לחקיקה.

אופיר אקוניס: כלומר הדרג המקצועי, ואני אומר בלי להמר יותר מדי, הדרג המקצועי ברובו במשרד התחבורה לא השתנה, לטוב ולרע.

אופיר אקוניס: אתם יודעים שעמדתי היא שצריך לרענן את המערכות בתדירות יותר גדולה, אבל הדרג המקצועי לא השתנה.

אופיר אקוניס: אני מניח שהוא חושב את אותה מחשבה שחשב לפני פחות משנתיים, סוף פברואר 2008.

אופיר אקוניס: יכול להיות שגם עמדת האוצר לא השתנתה, מר כהן.

ערן כהן: נכון.

ערן כהן: עמדת האוצר לא השתנתה, כמו גם עמדת גורמי המקצוע, ולפי הזכור לי, גם עמדת שני השרים, גם שר התחבורה וגם שר האוצר בוועדת השרים לחקיקה היתה התנגדות להצעת החוק.

אופיר אקוניס: זה לא יכול להיות.

אופיר אקוניס: שר האוצר ושר התחבורה הפסידו בוועדת שרים לחקיקה?

סמואל מלול: הוא תמך בוועדה, אבל הגיש ערעור בממשלה.

סמואל מלול: זה היה מופז.

סמואל מלול: הוא תמך בוועדת שרים לענייני חקיקה, אבל אחר כך ערער בממשלה.

אופיר אקוניס: מה נכון להיום?

ערן כהן: הדיון פה מתחלק לשניים – אחד, הדיון בהיבט התחבורתי שלו, האם נכון שיהיו שני קווי תעופה, אחד לקריית שמונה ואחד לראש פינה.

אופיר אקוניס: זה קו אחד.

אופיר אקוניס: זה כמו שתגיד שקו הרכבת בין תל אביב לנהריה, כלומר תחלק את קו תל אביב נהריה לשני קווים.

אופיר אקוניס: זה קו אחד ששמו תל אביב נהריה, והוא עוצר בחיפה, או בתל אביב דימונה, שעוצר בבאר שבע.

אופיר אקוניס: זה קו אחד, תל אביב קריית שמונה, ויש תחנת ביניים בראש פינה - אני מדבר על אזרחיות.

ערן כהן: הדיון השני הוא הדיון הכלכלי, ופה אני יכול לומר בצורה גורפת, כמו שניתן לראות, שאם היו רק שיקולים כלכליים עומדים לנגד עיני מקבלי החלטות הממשלה, אני לא יודע אם היה מופעל שדה תעופה גם לראש פינה.

אופיר אקוניס: גם לא היתה רכבת לבאר שבע.

אופיר אקוניס: אני חייב לספר לך סיפור קטן – ישב פה לפני ארבעה חודשים השר לפיתוח הנגב והגליל, סילבן שלום, לגבי תעלת הימים, והוא זוכר שבשנות השבעים התנגדו לפרויקט נתיבי אילון מטעמים של אי היתכנות כלכלית.

אופיר אקוניס: אני לא רוצה להעלות על דעתי מה היה קורה אם היתה מתקבלת עמדת הדרג המקצועי במשרד האוצר.

אופיר אקוניס: פשוט אי אפשר היה לקיים מדינה נורמלית ללא זה.

אופיר אקוניס: גם היום הוא פקוק, אגב.

אופיר אקוניס: אחר כך התנגדו לכביש 6.

אופיר אקוניס: אחר כך התנגדו לרכבות.

אופיר אקוניס: ערן, בבקשה.

ערן כהן: בכל שנה מסובסד השדה בראש פינה בהיקף של כ-15 מיליון שקלים על ידי רשות שדות התעופה, ובנוסף, בסיכום בין משרדי התחבורה והאוצר מסובסד כל כרטיס טיסה מהמרכז לראש פינה בכ-100 שקלים.

ערן כהן: כלומר מתוך עלות הכרטיס, הנוסע משלם כ-260 שקל, ותקציב המדינה מסבסד ונותן 100 שקל לכל נוסע, מה שבעבר היה 20 שקל - חומש ומגיע עכשיו ל-100 שקל.

קריאה: כמה מסבסדים לאילת?

ערן כהן: לאילת הטיסות לא מסובסדות.

ערן כהן: הקו לאילת פועל על בסיס כלכלי, ולצפון – על בסיס מסובסד.

ערן כהן: גם פיתוח הפריפריה, גם פיתוח הצפון וגם שימור הפיתוח בצפון עומד לנגד עיני הממשלה בהיבט הזה.

ערן כהן: התשתיות בצפון והתשתיות, במיוחד אפשר לציין את כביש 90 בין מחניים לקריית שמונה, שודרג בשנים האחרונות.

ערן כהן: הסתיים הפיתוח שלו בהיקף של כ-600 מיליון שקל, שודרג.

ערן כהן: הנסיעה בין קריית שמונה לאזור ראש פינה, לאזור מחניים, שודרג.

ערן כהן: אנחנו כן משקיעים בצפון, כן מקדמים את הפיתוח בצפון גם עכשיו בתוכנית החדשה של פיתוח הכבישים שמקודמת בין המשרדים.

ערן כהן: לא חוסכים.

ערן כהן: העניין של כדאיות כלכלית הוא כן שיקול מרכזי, אנחנו לא מתביישים בזה, חושבים שזה נכון, גם שיקולים כלכליים צריכים לעמוד לנגד העיניים.

אופיר אקוניס: לא רק.

ערן כהן: לא רק.

ערן כהן: ניתן לראות ששדה התעופה בראש פינה מופעל ופועל וקיים, והקו עובד יפה.

ציון פיניאן: יש גם שיקולים לאומיים.

ערן כהן: כל כרטיס של נוסע לשם ב-100 שקל זה בערך שליש מהיקף הפעילות.

אהוד רז: הכרטיס, למי עובר הסבסוד?

אהוד רז: לרשות?

ערן כהן: לחברת התעופה.

ערן כהן: לכן גם משרד האוצר כמו גם משרד התחבורה, כלומר בהיבט הזה המקום שלו קצת יותר קל, כי גם הגורם המקצועי שאמון על פעילות התחבורה, על פעילות התעופה בארץ עומד בדעה אחת עם משרד האוצר, שגם מבחינה תחבורתית וגם מבחינה כלכלית לא נכון להפעיל.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת עמאר, פיניאן ואקוניס מגישים הצעת חוק פרטית, כמו בכנסת ה-17 – לוקחים את העותק ומגישים אותה.

אופיר אקוניס: מה עמדתכם?

ערן כהן: מתנגדים.

אופיר אקוניס: אבל אנחנו יכולים לייצר רוב בוועדת שרים לחקיקה.

ערן כהן: מה שאתה יכול לעשות, אתה יכול לעשות.

אופיר אקוניס: שאלתי שאלה תיאורטית עם סוג של מחשבה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: סגן ראש עיריית קריית שמונה, בבקשה.

עמרם שחר: קודם כל, אני מודה לך על קיום הדיון.

עמרם שחר: אני רוצה להזכיר, שאני בשנת 83' ו-84', היה מנחת קטן, וסמי זוכר את זה, יונתן היה הטייס, הוא גם קיבל את האנשים, גם חילק את הקפה, והקו הזה היה מלא.

עמרם שחר: הדבר השני, כששדה התעופה התחיל לעבוד, התעשיינים יכלו להגיע לקריית שומנה מתי שהם רצו.

עמרם שחר: חלק מאנשי העסקים רצו לעבור לגור שם, כי יותר קל להם להגיע למקומות העבודה כשהם בתוך תל אביב, כשהם טסים מקריית שמונה, מגיעים לתל אביב ומייד מגיעים למשרדים שלהם.

עמרם שחר: אם הדגל, והדגל הכי חשוב שצריך לחזק את הפריפריה - אם יש את זה, בואו נעשה את זה.

עמרם שחר: קיים מנחת, קיים שדה תעופה, קיים טרמינל.

עמרם שחר: אני לא צריך את כביש 6 כרגע, כי כביש 6 יהיה בעוד כמה שנים.

עמרם שחר: הרכבת תהיה בעוד 15-20 שנה.

עמרם שחר: בוא ננצל את זה, ניתן לאזור הזה להתפתח כמו שצריך, ולעתיד לבוא, שהעיר הזאת תהיה עיר הבירה של הגליל.

עמרם שחר: תעשיינים יגיעו לפה.

עמרם שחר: מבחינה כספית, אני לא מדבר על זה.

עמרם שחר: בואו ננסה, רבותיי.

עמרם שחר: תודה.

אופיר אקוניס: שוקי אוחנה, יו"ר פורום הגליל והגולן, בבקשה.

שוקי אוחנה: גם בכובע של חבר מועצת העיר בצפת, קודם כל, אני חושב שעצם המחשבה כאן להעלות את זה כעניין כלכלי למול חברתי, זה לא נכון.

שוקי אוחנה: צריך להתייחס לקריית שמונה בהיבטים שזה יכול לתרום.

שוקי אוחנה: הממשלה מדברת על נושאים מאוד מרכזיים, שאחד מהם הוא קירוב הפריפריה למרכז וההיפך ופיתוח הגליל והנגב, וכשזה לא עולה בקנה אחד, כשמדברים על הקמת בית ספר לרפואה בגליל, שזה הולך להיות משהו שייתן לכם תמריץ מאוד מרכזי להיבט הטיסות ועוד מרצים ועוד סטודנטים, זה יוכל להרחיב.

שוקי אוחנה: מדברים על אוניברסיטה בגליל, מדברים על מקומות תעסוקה בגליל.

שוקי אוחנה: אני לא חושב שזה עולה בקנה אחד עם אי פתיחת שדה התעופה או המנחת בקריית שמונה.

שוקי אוחנה: מדובר על טיסות סדירות, כמובן.

שוקי אוחנה: אני מופתע מהנתונים של מנהל שדות התעופה, שאתה אומר שמ-2003 עד 2008 יש נתונים של ירידה דרסטית מ-80 ל-22 – האם נעשתה בדיקה?

שוקי אוחנה: האם נעשה תחקיר?

שוקי אוחנה: האם נעשה ניתוח, מה הסיבות לכך?

שוקי אוחנה: לא להגדיר באיזשהו נתון שהסיבה היא כביש 6, הסיבה היא מכוניות חדשות.

יוסי גלסברג: מספר הטיסות, מספר הנוסעים אנחנו יודעים.

יוסי גלסברג: אני מדבר על מחניים.

שוקי אוחנה: אני מדבר על קריית שמונה.

שוקי אוחנה: אני הייתי מצפה לקבל מכם את הסיבות לכך, ואולי אפשר לטפל בעניין הזה.

שוקי אוחנה: כי כאיש הגליל, אין מספיק שיווק לטיסות האלה.

שוקי אוחנה: התושבים לא מספיק יודעים.

קובי מור: הרשות היא לא הכתובת.

שוקי אוחנה: אני מתנגד לשינויים האלה, ולא בהיבט הכלכלי אלא בהיבט המיקום.

שוקי אוחנה: אם מדובר על פיצול- -

אופיר אקוניס: אתה תומך בשתי הנקודות.

שוקי אוחנה: כן, שילוב של שתי הנקודות.

שוקי אוחנה: לא קריית שמונה במקום מחניים אלא שילוב של שתי הנקודות.

שוקי אוחנה: לאחר התהליכים שקורים היום, והממשלה נוגעת בנושאים שהיא נוגעת, אין סיבה לא להרחיב את הטיסות לטיסות סדירות גם לקריית שמונה, ואני בטוח שזה ייתן את המענה, לאור כל התהליכים שמפותחים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: יגאל בוזגלו, חבר מועצת קריית שמונה, בבקשה.

קובי מור: רק לצורך המידע – ניתן להפעיל את המנחת גם עם טיסות סדירות.

סמואל מלול: בניגוד למחניים, אין רשות שדות התעופה שמסבסדת את עלויות הנחיתה וההמראה.

סמואל מלול: הכיס העמוק נמצא ברשות שדות התעופה, לא בגופים אחרים.

קובי מור: זאת הטעות שלכם.

יגאל בוזגלו: תודה.

יגאל בוזגלו: אני חבר מועצת העיר בקריית שמונה כבר קדנציה שנייה.

יגאל בוזגלו: קודם כל, אני רוצה להודות לך, אופיר, באופן אישי על הביקור שלך בטרמינל.

יגאל בוזגלו: אנחנו יודעים שאתה יורד לפרטים ומגיע לשטח, וכל הכבוד לך, להביא את העניין הזה לכנסת.

אופיר אקוניס: קוראים לזה נציגי ציבור.

יגאל בוזגלו: כל החברות, שחלקן נמצאות פה, הפעילו את הקו הזה – ארקיע, ישראייר, כולן עברו דרך המנחת בקריית שמונה בתור מקפצה.

יגאל בוזגלו: הם קיבלו רשיונות וזיכיונות לטוס לחו"ל, ומה שיצא, שאנחנו הוזנחנו הצדה.

יגאל בוזגלו: כרגיל, יש מדינה אחרת, זה קריית שמונה והגליל.

יגאל בוזגלו: חשוב מאוד שהטיסות האלה יחודשו במתכונת קטנה או רחבה יותר.

יגאל בוזגלו: לגבי ההיתכנות הכלכלית, לא מזמן היתה גם בעיה עם מעונות היום בקריית שמונה, ושגם שם, לפי משרד האוצר ואחרים, לא היתה היתכנות כלכלית.

יגאל בוזגלו: אבל בא ראש הממשלה, שהוא מאוד רגיש לפריפריה, והקצה 8 מיליון שקל, ובסוף הורים מקריית שמונה ואזור הגליל נהנים כרגע מהנחה במעונות היום.

יגאל בוזגלו: אז אנחנו חיים גם במדינה הזאת.

יגאל בוזגלו: חשוב שהדיון הזה, תצא ממנו החלטה לחדש את הטיסות האלה במתכונת של זמן מסוים, שנוכל לצאת מפה עם בשורה חדשה לתושבי הגליל.

יגאל בוזגלו: תודה.

אופיר אקוניס: הרצל בוקר, ראש מועצה מקומית מטולה, בבקשה.

הרצל בוקר: הגליל והנגב ופיתוח הגליל יחד עם הגולן בפרט לא נגמר בקריית שמונה.

הרצל בוקר: מקריית שמונה למטולה עדיין מסתובבים 10,00 אנשים, גם מכללת תל חי, קרוב ל-4,500 איש, והוא עדיין מתפתח בצד המזרחי שלו.

הרצל בוקר: יש אזור תעשייה של סטף ורטהימר, שרק הולך להתפתח עם עוד ששה או שבעה מתחמים, ועוד כמה קיבוצים וישובים.

הרצל בוקר: יש הרבה תחומים בתחום התחבורה ובתחומים ממשלתיים שהם בהפסד, אבל בסך הכול המדינה לא מפסידה.

הרצל בוקר: יש לה תקציב, היא חיה במסגרתו.

הרצל בוקר: אני חושב שאם היו לוקחים את רשות שדות התעופה, שהיא לא רק ראש פינה אלא גם נתב"ג וכל הדברים האלה, ובודקים את התקציב שלה, אני מקווה שהיא מתנהלת נכון והיא מאוזנת.

הרצל בוקר: ואם מסבסדים את הטיסות מראש פינה, אפשר לסבסד גם מקריית שמונה, כמו שמסבסדים את אגד ואת הרכבת ועוד הרבה גורמים אחרים.

הרצל בוקר: לא צריך לראות הכול במסגרת הגירעון.

הרצל בוקר: הגירעון, תסתכלו על סך כל התקציב של מדינת ישראל.

הרצל בוקר: אולי ראש פינה גירעונית.

הרצל בוקר: יכול להיות שבנתב"ג מרוויחים.

הרצל בוקר: אתם גוף ממשלתי, זה כמו שאני ראש רשות, יש לי גני ילדים שמפסידים, אבל יש מקומות שהם מאוזנים.

הרצל בוקר: זה ניהול של מטבח של עקרת בית, ולא צריך על דבר כזה להפיל שירות שהיה ותפקד כך שאנחנו לא רוצים, נניח, מרצים ברמה בינונית שנמצאים באזור.

הרצל בוקר: המרצים ברמה הגבוהה שנמצאים באזור המרכז לא מגיעים לצפון.

הרצל בוקר: פעם היו מגיעים בטיסות, מסבסדים להם, טסים בבוקר, חוזרים בערב, יש מרצים ברמה גבוהה.

הרצל בוקר: שוקי הזכיר את בית הספר לרפואה עם מכון מחקר.

הרצל בוקר: אנחנו יושבים שם 15 ראשי רשויות, אין תקדים כזה במדינת ישראל, שעושים ימים ולילות לפתח את הגליל והגולן במסגרת מרכזים למען התושבים, בצפת ובמקומות אחרים.

הרצל בוקר: פה צריכה לצאת החלטה שמפעילים במיידית את המנחת.

הרצל בוקר: את התקציב, שהמדינה תמצא, ולדעתי, אין שום בעיה למצוא אותו, ושאנשים בקריית שמונה והסביבה ירגישו כמו אנשים בגדרה, חדרה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אודי טמיר, מנכ"ל טמיר נתיבי אוויר, בבקשה.

אהוד טמיר: אנחנו החברה האחרונה שהפעילה קווי תעופה גם לראש פינה ולקריית שמונה במקביל.

אהוד טמיר: הקו לקריית שמונה היה קו בפני עצמו.

אהוד טמיר: הוא לא היה נחיתת ביניים.

אהוד טמיר: ניסינו את זה.

אהוד טמיר: אין לקוחות לקו כזה.

אהוד טמיר: זה לוקח זמן – המראה, נחיתה נוספת, אין ביקוש.

אהוד טמיר: אם עושים קווים, צריך שהם יהיו שני קווים נפרדים.

אהוד טמיר: מהניסיון שלנו, דווקא הקו לקריית שמונה היה מבוקש מהותית יותר מהקו לראש פנה.

אהוד טמיר: אנחנו קיימנו חמש טיסות יומיות לפחות, והקו לקריית שמונה היה מהותית יותר מבוקש מהקו לראש פינה.

אהוד טמיר: יש בעיה כשמפעילים את שני השדות – לא משנה כרגע המינוח המקצועי, "שדה" או "מנחת" ביחד – יוצא שהמטוס לפה לא מלא והמטוס לפה לא מלא.

אהוד טמיר: לכן יש פה בעייתיות בהפעלת שניהם במקביל.

אהוד טמיר: בהיבט התפעולי יש חשיבות גדולה ששניהם – שני השדות ממוקמים באזורים די בעייתיים מבחינת מזג אוויר.

אהוד טמיר: מניסיון שלנו, הרבה פעמים בערפל, וזו תופעה שקורית שם הרבה, פתרה לתושבים את הבעיה, ולא היינו צריכים להחזיר אותם לתל אביב.

אהוד טמיר: יש פה יתרון מהותי בהפעלת שני המנחתים יחד.

אהוד טמיר: מספר הנוסעים אכן הולך ויורד.

אהוד טמיר: גם בדקנו מדוע ירדו המספרים בין השנים; אל"ף, הקיבוצים הפסיקו לממן טיסות, בדקנו למה ירד מאותם 80-100 אלף לסדרי גודל של ה-20 אלף, שזה בערך הכמות שהטסנו.

אהוד טמיר: המספר הנכון הוא, ואלי גם מטיס סדר גודל של 20 אלף בשנה- -

אופיר אקוניס: הצבא גם ביטל?

אהוד טמיר: ברגע שהצבא יצא מלבנון, כמות הנוסעים ירדה מהותית.

אהוד טמיר: אנחנו כחברה חושבים, ורואים אותנו כחברה שהיתה שמחה להפעיל טיסות לקריית שמונה, צריך לפתור את בעיית ההפעלה במנחת, בעיית המימונים, הביטחון, כל הדברים- -

אופיר אקוניס: אז אתם מוכנים להפעיל את הקו?

אהוד טמיר: תמיד היינו מוכנים.

אופיר אקוניס: אז טכנית, גיורא, הם צריכים לפנות אליך?

גיורא רום: הפנייה היא אלינו.

אהוד טמיר: הבעיה היא מימון.

אהוד טמיר: ולמען הגילוי הנאות – אנחנו הפעלנו, ובגלל ריבים ומלחמות כאלה ואחרות יש היום בינינו לבין משרד התחבורה דיון משפטי בנושא הזה.

אהוד טמיר: אני לא רוצה להרחיב למה, כי זה בתוך דיון משפטי.

אופיר אקוניס: חברת עיט, בבקשה.

אלי פרץ: ראשית, אתן נתונים לגבי 2008 ו-2009.

אלי פרץ: ב-2008 הטסנו 11,337 נוסעים, וב-2009 11,375 נוסעים.

אלי פרץ: כ-45 אחוז תושבי קו קריית שמונה.

אלי פרץ: אנו מפעילים אותם כנוסעים פוטנציאליים לקריית שמונה, והיתר הם מאזור ראש פינה ודרומה.

אלי פרץ: עיט זכתה במכרז ופועלת בהפעלת הקו תחת מכרז שמשרד התחבורה הוציא.

אלי פרץ: במכרז הזה מסבסדים 100 שקלים לנוסע טס.

אלי פרץ: אחוזי התפוסה בקו הזה במטוס של 19 נוסעים, בשנת 2008 היו 51 אחוזים, וב-2009 52 אחוזים, כלומר אנחנו נשארים בממוצע נוסעים של כ-10 נוסעים לטיסה.

אלי פרץ: אנחנו מודעים למגבלות גם של המטוס, ולכן אנחנו רוצים להביא מטוס אחר, כדי שנוכל לתת מענה, מטוס גדול יותר, וכך גם להגדיל את כמות הנוסעים.

אלי פרץ: כאן אנו צריכים לדבר על שני נושאים – אחד, על נושא הפעלת המנחת או שדה תעופה, ואני לא רוצה להיכנס לשיקולים הכלכליים, כי זה לא שיקול שחברת התעופה צריכה לקחת.

אלי פרץ: אני מתייחס אלינו כפלטפורמה שלוקחת נוסעים מ-A ל-B.

אלי פרץ: חברת התעופה היא פלטפורמה שמטיסה נוסעים על פי תחשיבים כלכליים שהיא עושה לעצמה, וכפי שרואים בטיסות לצפון, אין כדאיות כלכלית בכלל להפעיל את הטיסות לקריית שמונה ולא לראש פינה.

אלי פרץ: ב-190 שקלים לנוסע ו-260 לתושב אזור המרכז, אין כדאיות כלכלית, אם לא יהיה סבסוד של משרד התחבורה, והיום הסבסוד הזה מצליח לאזן את הקו.

אלי פרץ: אם תהיה טיסה לקריית שמונה, ברור שמעבר לסבסוד המנחת כנמחת וכל ההפעלה בו, צריך להיות סבסוד לנוסע.

אלי פרץ: לא ייתכן שהמנחת יסובסד, וכן תהיה פעילות למנחת, ומי יטוס לשם?

אלי פרץ: איזו חברת תעופה תרצה לטוס, כאשר החלוקה תהיה בין נוסעים של קריית שמונה וראש פינה.

אלי פרץ: זה אומר שלפחות לפי הנתונים שנמצאים אצלנו, ארבעה נוסעים יהיו לקריית שמונה ועוד כחמישה לראש פינה, ואין לזה שום הצדקה כלכלית.

אלי פרץ: אנחנו מבצעים היום שלוש טיסות ביום – בוקר, צהריים וערב, במטוס של 20 נוסעים.

אלי פרץ: אם יידרש מאתנו לבצע טיסות, אנחנו מסוגלים, אנחנו מקיימים כיום את הטיסות לשביעות רצון משרד התחבורה.

אלי פרץ: אנחנו מוכנים לבצע אותם ממחר בבוקר.

אלי פרץ: אמר נכון ראש רשות התעופה האזרחית - המנחת פתוח.

אלי פרץ: אנחנו יכולים לטוס.

אלי פרץ: אם אגרת הנחיתה שלנו תהיה בקריית שמונה סבירה לפחות כמו שרשות שדות התעופה גובה מאתנו בראש פינה, אין לנו בעיה לבצע טיסה לשם.

אלי פרץ: הטיסות לקריית שמונה, וזה אמרה גם חברת טמיר, ובדקנו גם עם חברת ארקיע, העלות של הנחיתה שם היא הבעייתיות, ולכן אם מפעילים את הטיסות לראש פינה, קריית שמונה, חייבים לסבסד את הפעלת המנחת.

מדי אטיאס: מה הפער בעלויות של ראש פינה לקריית שמונה?

אלי פרץ: התשלום שאנחנו משלמים היום לרשות שדות התעופה הוא מחיר בהחלט סביר, הוא עומד על כ-85 שקלים, ובקריית שמונה אני לא יודע לומר, כי מנחים אותנו גופים ביטחוניים שגורמים לעלויות להגיע לכמעט אלף שקל לנחיתה.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: דודו שיק, יועץ בהתנדבות לראש העיר קריית שמונה, בבקשה.

דודו שיק: לגבי הכלכלה מול הפוליטיקה, אני חושב שזאת צביעות, וכל מי שיושב פה, יש לו מספיק ניסיון, וחבל לקשקש.

דודו שיק: ברור שזאת החלטה פוליטית.

דודו שיק: ברגע שמדברים על סבסוד, אף אחד לא מחפש פה את הרווחים.

דודו שיק: צריך לסבסד גם את הפעלת המנחת וגם את הכרטיסים בדיוק כמו המודל של אילת.

דודו שיק: יש עיר רחוקה בדרום, ויש עיר רחוקה בצפון.

דודו שיק: עד שיהיה כביש 6 לאילת ועד שיהיה כביש 6 לקריית שמונה ועד שתהיה רכבת, זה הפתרון היחיד.

דודו שיק: אמר סמי – רמת החינוך תעלה, רמת הרפואה תעלה, רמת התושבים תעלה, והעיר הזאת צריכה לקלוט את הצעירים.

דודו שיק: כולם בורחים ממנה.

דודו שיק: העיר הזאת היא 24-25 אלף איש 30 או 40 שנה, ברור שהיא הולכת אחורה.

דודו שיק: מה, רוצים להרוג אותה?

דודו שיק: לא חשוב שתהיה בצפון עיר חזקה?

דודו שיק: דבר שני, אני לא מציע להגיד את המספרים שאמר סמי.

דודו שיק: לפי החישובים שלי, הפעלת השדה, המנחת זה 2.5 ועוד 2.5 לפי 15 אלף כרטיסים, שזה בין 10,000 ל-20 אלף של עוד 2.5, אבל זה לא לפה.

דודו שיק: פה לא יגידו כמה זה עולה, אבל זו המסגרת, ולא להיכנס למספרים עכשיו.

דודו שיק: ואופיר, אני מאוד מתפלא על הסיעה שלנו, שלך.

דודו שיק: אני גם חבר מרכז.

דודו שיק: יש לה גם שר אוצר וגם שר תחבורה וגם ראש ממשלה - סיפורים אלף לילה ולילה.

דודו שיק: זה שצריך לבוא לפה, וזה שאתה עכשיו היחיד שמרים את העסק הזה, זה לא לכבודה של סיעת הליכוד.

אופיר אקוניס: מקום ההערה הוא בישיבת סיעת הליכוד.

אופיר אקוניס: אגב, לכן אנחנו פה.

אופיר אקוניס: אגיד לך איך זה נולד - אני מכיר בעיות במדינה, אבל לא את כולן, ואחרי הפנייה של סמי ושל יגאל, כך זה נולד, בהרמת כוסית לראש השנה עלו בעיות בשיח פוליטי שהתקיים בקריית שמונה.

אופיר אקוניס: לאחר מכן ראיתי את המנחת, והבנתי שאני חושב שוועדת הכלכלה, שמפקחת על נושא התחבורה, צריכה לדון בעניין הזה.

אופיר אקוניס: יש לו חשיבות ציבורית.

דודו שיק: לאומית אסטרטגית.

אופיר אקוניס: מאה אחוז.

אופיר אקוניס: בקריית שמונה ודאי חיים גם אנשים שאינם מצביעי ליכוד, ובקיבוצים מסביב ודאי וכדומה, ולכן העניין אינו פוליטי, אך הערתך נרשמה.

אופיר אקוניס: מדי אטיאס, מהמכללה האקדמית תל חי, בבקשה.

מדי אטיאס: הכנתי נתונים כתובים, כי אני קצת מתרגשת לדבר כאן.

מדי אטיאס: מבחינת מספרי סטודנטים במכללה האקדמית תל חי, בעשור האחרון עלינו מכ-790 לכ-3,000 סטודנטים, גידול משמעותי מאוד במספר הסטודנטים, שמוביל לעלייה משמעותית בסגל ההוראה במכללה.

מדי אטיאס: רוב הסגל שלנו, לצערי, מגיע ממרכז הארץ.

מדי אטיאס: עדיין לא הצלחנו למשוך את כל המרצים אלינו לצפון, ויש מרצים טובים גם בצפון.

מדי אטיאס: הגידול במשרות, היו כ-100 משרות בעשור האחרון, זה מאות מרצים, שמגיעים ממרכז הארץ אלינו, ואנחנו מחזרים אחרי כל מרצה.

מדי אטיאס: להביא מרצה מירושלים או מתל אביב, זה על חשבונו.

מדי אטיאס: זמן ההגעה הוא על חשבונו.

מדי אטיאס: אנחנו נלחמים על כל מרצה.

אופיר אקוניס: משלמים לו דלק?

מדי אטיאס: לא.

מדי אטיאס: אנחנו מביאים אותו או בהסעות או בטיסות.

מדי אטיאס: כל העלויות הן על המכללה בלי שום תקציב נוסף לזה.

מדי אטיאס: דיברתם על קיטון במספרי הטיסות, אבל בשלוש השנים האחרונות הכפלנו את העלויות – זה עלויות רק של המכללה כאן - מ-200 אלף ל-425 אלף שקל, שאנחנו משקיעים בטיסות מרצים לצפון.

מדי אטיאס: מעבר לעלויות האלה, שמבחינתי לא ישתנו אם זה יהיה מחניים או קריית שמונה, יש משמעות גדולה מאוד למרחקים.

מדי אטיאס: מעבר לשדה התעופה למחניים אנחנו צריכים לשלם עשרות אלפי שקלים בשנה להסיע אותם למכללה, וזה עוד 40 דקות נסיעה מהמנחת לתל חי.

מדי אטיאס: בטיסה זה עוד 6 דקות, ומבחינת עלויות זה לא הרבה יותר מבחינת המפעיל להטיס בין מחניים לקריית שמונה.

מדי אטיאס: 6 דקות זה משמעותי מול 40 דקות נסיעה.

מדי אטיאס: לכן חשוב לנו שהמנחת בקריית שמונה יעבוד.

אופיר אקוניס: אגב, לזכותה של המדינה צריך לומר שצומת עמיעד פתח את מהירות הנסיעה.

אופיר אקוניס: אני חושב שכביש 6, יש לו והיתה לו תרומה לתחבורה הישראלית, אבל צומת עמיעד - כל השינוי בו הוא דבר שהוא גם מבורך מבחינה בטיחותית, וודאי מבחינת מהירות הנסיעה והכפלת כביש 90.

אופיר אקוניס: וגם המעקף ממערב לתל חצור ואיילת השחר, כל הדברים הללו – אני הערתי את הערותיי על כך שהמדינה צריכה גם לקבל חיזוק על הפעילות בכביש 90 מצומת עמיעד ועד קריית שמונה.

אופיר אקוניס: אגב, כולם מוזמנים בשבוע הבא לסקירת מנכ"ל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים על פרויקטים בתחום התחבורה - בהחלט, ישיבה חשובה ביותר.

אופיר אקוניס: בבקשה.

מדי אטיאס: אצלנו בתל חי הלימודים מתחילים בשעה 08:30.

מדי אטיאס: תעשו כל אחד את החישוב, באיזו שעה מרצה צריך לצאת כדי להגיע, וכמה משמעותי זה 40 דקות.

מדי אטיאס: אנחנו כ-20 אחוז מהטיסות, כ-1,800-2,000, יש פה במסמך, מתוך 11 אלף, סך הכול בצפון, קריית שמונה, מטולה, האזור, אנחנו כמעט 50 אחוז.

מדי אטיאס: יש מנחת, אנחנו משלמים את מלוא הכסף שצריך לטובת העובדים.

מדי אטיאס: לא ברור לי למה המנחת הזה לא עובד.

מדי אטיאס: גם טמיר וגם אלי פרץ יודעים שאנחנו מרכיב עיקרי שם בטיסות, ומשפיעים משמעותית על זה שבכלל מתקיימות טיסות.

מדי אטיאס: ואם כבר מתקיימות, ואנחנו הגורם העיקרי, לא ברור לי, למה זה לא מקריית שמונה?

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: אודי רז, בבקשה.

אהוד רז: החברים היקרים דיברו הרבה על עניינים חברתיים, אז אני ארשה לעצמי לא להתייחס לנושא הזה, ולהיות קצת פרקטי.

אהוד רז: אם הצלחתי להבין את עמדת רשות שדות התעופה, כל עוד יופעל מנחת, הם לא מתנגדים לנושא, ולכן אפשר לסכם שאין להם התנגדות שיהיו טיסות לקריית שמונה.

קובי מור: זה נכון מאוד.

קובי מור: מנחת, כמשמעותו.

קובי מור: כיום יש מנחת פעיל עם מפעיל שקיים שם, וכל מה שאנו חותרים אליו זה להחלטה לתקציב זעום של כ-3 מיליון שקל להפעלתו עם קו סדיר.

קובי מור: אני מניח שחברות התעופה, אין להן התנגדות לטוס, כל עוד יסבסדו להם את כרטיס הטיסה, ולא צריכה להיות בעיה עם זה, זה לא משנה אם טסים לראש פינה או לקריית שמונה לנושא סבסוד הכרטיס של הנוסעים, וכל עלות ההפעלה, כ-3 מיליון שקלים ואולי אפילו פחות מזה, זה הנושא העיקרי פה.

קובי מור: יהיה תקציב זעום שכזה – יהיה טיסות שנה לגליל, ושנה זה בחינה מצוינת כדי לבדוק את ההיתכנות והכדאיות.

קובי מור: בסך הכול הפרקטיות מנצחת בסוף, ואם אני צריך לנסוע לתל אביב לבית משפט, למשל, ולצאת שעה לפני הטיסה או אפילו מעבר לזה למחניים, ולטוס עוד חצי שעה, ולנסוע משם לבית המשפט, אני נוסע עם האוטו.

קובי מור: לוקח לי שעתיים ורבע, ואני מגיע.

קובי מור: אז ברור שאני לא נספר בתור פוטנציאל כרגע, אבל מטיסה מקריית שמונה, ברור שאני הופך להיות פוטנציאל לטיסה, וכמוני יש רבים אחרים.

קובי מור: הבחינה, אם זה כדאי כלכלית או לא, אם עושים הסעה מקריית שמונה, זה ממש לא נותן אינדיקציה אמיתית.

קובי מור: רק בחינה של טיסות במשך שנה או תקופה שקובעים אותה תיתן אינדיקציה אמיתית.

קובי מור: מדובר בתקציב זעום, שמחר בבוקר יכולות להיות טיסות לקריית שמונה.

קובי מור: לא צריך אישורים נוספים.

קובי מור: חברות התעופה ישמחו לטוס, זה עניין כלכלי אצלם.

קובי מור: כל התשתיות ושאר הדברים קיימים.

אופיר אקוניס: תודה.

אופיר אקוניס: חיים אביטל, בבקשה.

חיים אביטל: לדעתי, המפתח של הדיון הזה זה ההגדרה השונה של מנחת ושדה תעופה.

חיים אביטל: המשמעות הכלכלית של הפעלת מנחת כרוכה בשני דברים עיקריים; אחד זה עלויות של המפעיל ושניים זה עלויות של הביטחון.

חיים אביטל: בניגוד למה שנאמר כאן על ידי ראש רת"א, אי אפשר להפעיל קו תעופה מקריית שמונה בלי להפעיל מערך ביטחון שהוא בסטנדרט של מערך ביטחון של ראש פינה, סדר גודל כזה.

חיים אביטל: אני עברתי קורס קב"טי תעופה במשך חצי שנה.

חיים אביטל: הכשרתי ע' קב"טיות, רכשנו מכונת שיקוף בסדר גודל של 50 אלף דולר כדי לקיים את הקו הזה.

חיים אביטל: לא אכנס לשיקולים של רשות שדות התעופה, אבל אם כבר, אין הצדקה כלכלית להפעיל את ראש פינה כשדה אלא כמנחת, כי בניגוד אפילו להרצליה, שבו אתה יכול למצוא עצמך בהקפה עם עוד ארבעה מטוסים ממתינים לנחיתה, פה יש לך שלושה מטוסים, ארבעה מטוסים ביום, אם עוד מישהו יצטרף בטיסה לראש פינה, שנוחתים ביום, וזה אותו מטוס שעושה שלוש טיסות.

חיים אביטל: אז הוא לא יכול לפגוש את עצמו בהנחתה, לכן לא צריך מורכבות של מגדל פיקוח וכן הלאה, ואפשר להסתפק שם במנחת, אם בודקים את הפן הכלכלי.

חיים אביטל: דובר פה על גירעון של 12 מיליון שקל.

חיים אביטל: מדברים פה על הצד החברתי.

חיים אביטל: צריך להסתכל גם על הצד הכלכלי.

חיים אביטל: בגירעון של ראש פינה בשנה אפשר להפעיל גם את ראש פינה וגם את קריית שמונה כמנחת לחמש שנים.

חיים אביטל: אנחנו הפעלנו את הקו במקביל גם לראש פינה וגם לקריית שמונה, כאשר קיבלנו סובסידיה רק לתושבי הצפון בסדר גודל של 30 שקלים, שזה פחות משליש ממה שהיום נותנים.

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים לסייע.

חיים אביטל: לא, היום נותנים סובסידיה של 100 שקלים לכל תושב.

אופיר אקוניס: זה דבר שצריך לבחון אותו.

אופיר אקוניס: נכון שאנחנו רוצים את התחלופה בין מרכז לצפון, אבל מי שצריך לקבל את הסובסידיה הוא תושב הצפון.

אופיר אקוניס: אגב, תושבי אילת ודאי מסובסדים בטיסות.

ערן כהן: לא, זה במכרז.

חיים אביטל: עלתה פה שאלה, למה הפסקנו לטוס.

חיים אביטל: התשובה - עשינו את שני הקווים במקביל עם שני מטוסים.

חיים אביטל: החזקנו צי של שני מטוסים, ולא מטוס אחד.

אופיר אקוניס: מאיזה מספר מתחילים להגדיר צי?

גיורא רום: כדי לקבל רשיון מפעיל צריך שני מטוסים.

חיים אביטל: הפעלנו את הקו עם שני מטוסים מהירים שעושים את הדרך הזו ב-20-25 דקות.

חיים אביטל: נדרשנו בסובסידיה של שליש לשאת בעלויות הביטחון, שזה להעסיק אותי עם כל המשתמע מזה, ע' קב"טים שגייסנו והכשרנו, מכונות שיקוף וכן הלאה, ולשלם למנחית.

חיים אביטל: אתה התפעלת מזה שהשרים קיבלו החלטה להפוך את קריית שמונה לשדה תעופה, שהמשמעות שלו זה להוציא מהכיס 10, 12 מיליון שקל בשנה.

חיים אביטל: מה שנדרש להמשיך את הטיסות זה 2.5 מיליון שקל.

חיים אביטל: אז אני לא מבין את ההיגיון של ההחלטה הזו.

חיים אביטל: נאמרו כאן כל מיני נתונים ומספרים, ואני חושב שהפרשנות שלהם היא שגויה.

חיים אביטל: אגב, גם אנחנו עשינו שאטלים בתקופה שטסנו רק מראש פינה.

חיים אביטל: עשינו שאטלים מקריית שמונה על חשבוננו, וזה לא עבד, כי זה לא מתאים לאנשים.

חיים אביטל: ההתייחסות למספרים – למשל, עיט היום מציגים שהם מטיסים 11 אלף.

חיים אביטל: אנחנו הטסנו 20 אלף.

חיים אביטל: זה לא כי עוד כמה קיבוצים הפסיקו לטוס ועוד כמה חיילים ירדו מגבול הצפון, אלא כי כשאתה טס עם שני מקומות, עם שני מטוסים, זה מתאים ליותר אנשים.

חיים אביטל: יש להם עוד אופציות, ועוד אנשים מצטרפים למסלול הטיסה.

חיים אביטל: הסיפור של הכבישים, זה גם לא מדויק, כי אם אדם יוצא ממטולה, ונוסע 50 דקות עד למחניים, ואז הוא צריך להמתין עוד חצי שעה לבידוק הביטחוני ולעלות למטוס, הוא כבר לוחץ על הגז וממשיך, ולא נתון לחסדי הערפל – ינחת, לא ינחת.

חיים אביטל: אלה שיקולים שיש לקחת אותם בחשבון.

חיים אביטל: אם אתן לכל תושב קריית שמונה 200 שקלים, כל תושב קריית שמונה שרוצה להגיע מקריית שמונה לתל אביב, אני אתן לו מכיסי 200 שקלים בתנאי שיעשה את זה על עגלה וסוס, אף אחד לא יעשה את זה.

חיים אביטל: זאת הסיבה.

חיים אביטל: אם רוצים לקיים קו, לקיים אותו עד הסוף.

חיים אביטל: אפשר לקיים אותו במקביל, ואפשר לקחת בחשבון גם את השיקול הכלכלי, וזה לא בשמיים, וגם את השיקול החברתי.

דודו שיק: גם מסים על ירקות ופירות וגם לתקצב ישיבות וגם לתקצב את הכרטיסים של אגד זה לא כלכלי.

ויקטור חג: בתכל'ס, בשורה התחתונה זה כסף.

ויקטור חג: אי אפשר להפעיל מנחת בהתנדבות.

ויקטור חג: אני עשיתי את זה משנת 92' עד שקרסתי, והייתי צריך לגבות כספים מהמפעילים, שהם לא יכלו לעמוד בזה.

ויקטור חג: הבנתי אותם, לא כעסתי על אף אחד.

ויקטור חג: אני ערוך ומוכן אפילו מחר, אם תצא החלטה, ונקבל את הסובסידיה שאנחנו צריכים אותה כדי להחזיק את המנחת בקריית שמונה, תוך 24 שעות כל חברת תעופה שתרצה לנחות בקריית שמונה ותקבל את האישורים המתאימים ממשרד התחבורה, אקבל אותה, כפי שעשיתי את זה משנת 92', כולל הפעלת שדה תעופה של אילת, שאני עם הצוות שלי שירדנו, שסגרתם את אילת לשיפוץ, מי שהפעיל את השדה ביטבתה זה מטיילי קריית שמונה.

אופיר אקוניס: אגב, אנחנו מתכוונים לקיים דיון פה בנושא השער הדרומי, שכולל שדה בין לאומי חדש ומהודר.

אופיר אקוניס: אנחנו לא פוסחים על נקודה אחת ברחבי ארץ ישראל, כולל ביום ראשון אתם מוזמנים לאריאל.

אופיר אקוניס: אנחנו מטפלים בכל הבעיות, וגם פותרים אותן.

אופיר אקוניס: בבקשה.

סמואל מלול: אני מכיר את התהליכים הבירוקרטיים.

סמואל מלול: יש פלטפורמה.

סמואל מלול: היום הבעלות זה עיריית קריית שמונה.

סמואל מלול: יש לה חברה כלכלית.

סמואל מלול: יש אפשרות להעביר את הסבסוד הזה ישירות לעיריית קריית שמונה, קרי לחברה הכלכלית, והיא זו שתתקשר עם המפעיל, ותוכל מבחינה ציבורית להעביר את המהלך הזה, ואז אנחנו לא נכנסים לפלונטר של רשות שדות התעופה וכל המשחקים, ולא דורכים על אף יבלת.

אופיר אקוניס: רבותיי, אנחנו בתום דיון ראשון בנושא קווי תעופה לגליל.

אופיר אקוניס: קיומו של שדה תעופה שמאפשר טיסות לאצבע הגליל גורם חשוב ביותר לחוסנו החברתי והכלכלי של צפון הארץ.

אופיר אקוניס: לתחבורה זמינה, מהירה, יעילה יש לכל הדבר חשיבות ציבורית רבה מאוד בפיתוח הגליל.

אופיר אקוניס: שדה הוא חלק מהתשתית הנדרשת לפעילות של משקיעים ויזמי ם מהמרכז ולהתפתחות מוסדות מקומיים.

אופיר אקוניס: אני חושב שהממשלה צריכה לבחון את ההיבטים החברתיים, התעסוקתיים והתיירותיים של פתיחת שדה תעופה, במיוחד לאור העובדה שהממשלה תמכה בהצעת חוק שהוגשה בנושא בזמן כהונת הכנסת ה-17.

אופיר אקוניס: הוועדה מחליטה להטיל על מנכ"ל משרד התחבורה להקים ועדה מיוחדת בראשותו לשם בחינת אפשרות לחידוש הפעלת המנחת בקריית שמונה, שמסקנותיה יונחו על שולחן הוועדה עד 29.4, ולאחר מכן בתחילת מושב הקיץ בראשיתו נקיים את הדיון בנושא המסקנות של אותה ועדה.

אופיר אקוניס: אני מקווה שלא יהיה צורך בחקיקה, אך ודאי, הכלי הזה נתון בידינו.

אופיר אקוניס: תודה רבה, הישיבה נעולה.