ועדת הכלכלה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 153, 2010-01-11 12:00

אופיר אקוניס: שלום לכולם, לפני הכול אני רוצה לומר לכולם כי התחסנתי נגד שפעת החזירים, יש מבצע חיסונים בכנסת וכל מי שנמצא כאן יכול בתום הישיבה פשוט לגשת ולהתחסן, דבר מאד חשוב.

אופיר אקוניס: כשראיתי שאחוז הציבור שהולך להתחסן הוא כל כך נמוך, אז יזמתי את זה יחד עם יו"ר הכנסת.

אופיר אקוניס: לבקשתו של יושב ראש הרשות השנייה דילגנו לסעיף 8, נתקלנו במחלוקת כלכלית עמוקה ואם יש למישהו רעיון, משרד התקשורת משרד המשפטים, משרד האוצר, רעיון יצירתי כלשהו או שאתם עומדים על הנוסח הזה?

נגה רובינשטיין: יש לנו כיוון לפתרון, יחד עם זאת זה התגבש רק בדקות האחרונות, מכיוון שאתם עוד לא עודכנתם והיועצת המשפטית של הוועדה לא עודכנה ואין לנו עדיין נוסח, נהיה מוכנים להציג את הפתרון אבל אני מניחה שהיועצת המשפטית תרצה לראות נוסח שלם של הדבר.

נגה רובינשטיין: הכוונה שלנו היא שהסכום של 8 מיליון יושלם בשנת 2011, ממילא עד עכשיו - - -

אופיר אקוניס: אותו פער בין הסכום שננקב בהצעת החוק הממשלתית להערתו של מנכ"ל חברת ישראל 10, זה היה הפער.

נגה רובינשטיין: נכון, זאת אומרת שהסכום הוא לא סכום שיקפא או יימחק אבל יועבר להוצאה לשנת 2011.

אופיר אקוניס: זה מקובל על כל הצדדים?

אופיר אקוניס: על הרשות השנייה, משרד האוצר, המשפטים התקשורת וחברת ישראל 10.

אופיר אקוניס: יש הערות?

אסי מסינג: משרד האוצר לא חלק מהעניין.

אתי בנדלר: יש השלמת מחויבות עבר, אין מחילה על הסכום הזה, אלא שדוחים את זה לביצוע לשנה נוספת.

אופיר אקוניס: מכיוון שזה לא נוסח מורכב אני מודיע עכשיו שאנחנו מייעדים את הדיון הזה להמשך ההקראה וההצבעות ואת הדיון שהוזמנתם אליו ביום רביעי ב- 09:30, אני מקווה שלא יהיו עיכובים, אבל כל עוד זה תלוי בנו אני רוצה להוציא מכאן ביום רביעי את החוק הזה.

מנשה סמירה: זה רק שינוי מספרי, אפשר לקרוא את הסעיף, לאשר אותו, ובתכנית ההשלמה, במקום איקס יהיה כתוב פלוס 8, זה כל התיקון לא צריך ניסוח.

נגה רובינשטיין: אפשר להצביע על העיקרון עכשיו בשביל שתהיה אפשרות לרשות השנייה להתקדם ב- 17 בינואר.

אופיר אקוניס: תקריאי איך את רואה את הסעיף עם העיקרון החדש ואת הניסוח עצמו תביאי ליום רביעי.

אופיר אקוניס: בסעיף הזה, בדיוק לזה כיוונתי בישיבה הקודמת שאמרתי שאנחנו לא רוצים לנקז לכאן את אי ההסכמות, אנחנו מעדיפים לנקז לכאן את ההסכמות, לכן נתתי את הזמן הזה.

אופיר אקוניס: אני שמח שבשלל נושאים הגעתם להסכמות.

דבורה קמחי: הגענו להסכמה כפי שהוצג אלא שיש לנו בקשה אחת.

דבורה קמחי: אם בסופו של דבר הרשות השנייה תחליט להפחית לערוץ 2 מסכום הסוגה העלית בו היא מחויבת בשנת 2010, אנחנו מבקשים להסמיך את מנכ"ל הרשות השנייה על מנת שלא נצטרך להגיע שוב לדיון בוועדה ולעבור את כל הפרוצדורה.

נגה רובינשטיין: אנחנו חוזרים לויכוח שהיה בפעם הקודמת.

נגה רובינשטיין: גם עכשיו ההוראה שנמצאת בפני ערוץ 2 היא כזו שלא מוותרים על הסכום אלא הוא מוקפא ויש אפשרות לבטל את זה.

נגה רובינשטיין: כל הקושי בדיון שהתעורר בפעם הקודמת היה ביחס לשאלה איך בחוק אתה מתמרץ בשנת 2010 להוציא כספים גם לשנת 2009.

נגה רובינשטיין: מה שמבקשת היועצת המשפטית של ישראל 10 כרגע זה לרוקן את ההצעה שלנו מתוכן.

אתי בנדלר: אני רוצה לומר משהו ברמה העקרונית, התוספת השנייה קובעת את הרף התחתון של ההוצאות, כל מה שמעבר לזה הן התחייבויות מכרזיות .

אתי בנדלר: לזכייני ערוץ 2, ככל שהפחיתו להם או דחו להם, עשו את זה מהמחויבויות המכרזיות, העיקרון שנקבע בחוק הוא שאין לרדת מהרף התחתון של התוספת השנייה, ובכל מקרה שינוי בתוספת השנייה חייב את אישור ועדת הכלכלה כדי לא לרדת מתחת לאותם סכומים שהמחוקק ראה לנכון שמתחת להם זה לא ראוי.

אתי בנדלר: לא תהיה נאותות של המסך.

אתי בנדלר: מה שמוצע כאן זה להסמיך את מנכ"ל הרשות השנייה, בניגוד להוראות החוק, בניגוד לתפיסת המחוקק, להקטין את הסכומים המחויבים.

אתי בנדלר: לא שמעתי על הפשרה המתגבשת ביניכם, אבל היה לי מה לומר על ה- 8 מיליון.

אתי בנדלר: ככל שהיה מדובר על מחילה הייתי ממליצה בפני הוועדה לא לקבל את זה, ככל שמדובר על דחייה אין לי בעיה עם הנושא.

אתי בנדלר: אבל מה שאת מציעה זו שוב אפשרות למחילה.

דבורה קמחי: אני מציעה את האפשרות למחילה מתוך השוואה של ההקלות שניתנות לערוץ 2.

דבורה קמחי: להבנתנו ביצענו את מה שנקבע בהחלטת המועצה שדיברה על הפחתה, לכן אנחנו מבקשים לאפשר לנו ליישם את זה.

אופיר אקוניס: אני לא אצביע על זה.

אתי בנדלר: אפשר לעשות השוואה, מקום שיש מה להשוות.

אופיר אקוניס: אני מסכים אתכם מר סמירה והגברת דאבוש שחבל, אבל ערוץ 10 הגיע לידי ניסוח מתוקן.

מנשה סמירה: אני אעזור לישראל 10, אני מציע לישראל 10 לשקול שוב, אני מציע שאם נגיע למקום הזה שתהיה בו הפחתה נחזור לוועדת הכלכלה אי אפשר לתת הסמכה מראש ואל תעצרו את התהליך, הם מסכימים.

אופיר אקוניס: תקריא מחדש את תיקון התוספת השנייה עם ההסכמה החדשה ובנטרול הבקשה האחרונה של ערוץ 10.

דודי קופל: 8.

דודי קופל: תיקון התוספת השנייה בתוספת השנייה לחוק העיקרי – בסעיף 5, בסופו יבוא: על אף הוראות סעיפים קטנים (א) ו- (ב), בשנות הזיכיון השמינית והתשיעית של בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי יחולו לגביו הוראות אלה:

דודי קופל: הסכום שבעל הזיכיון יוציא לשלם הפקת תכניות סוגה עלית שישודרו בשנות הזיכיון השמינית והתשיעית לא יפחת מ- 31.4 מיליון שקלים חדשים לשנת הזיכיון השמינית ו- 23.3 מיליון ₪ לשנת הזיכיון התשיעית.

דודי קופל: בנוסף על הסכומים האמורים בפסקה (1), יוציא בעל הזיכיון לשם הפקת תוכניות סוגה עילית לפי התכנית להשלמת סוגה עילית שהוגשה ואושרה לפי סעיף 37ג(א1)(1)ו-(5) לחוק, סכום של 41 מיליון שקלים חדשים בשנת הזיכיון השמינית ו- 21.5 מיליון שקלים חדשים בשנת הזיכיון התשיעית; ההוצאות שיוציא בעל הזיכיון, בשנות הזיכיון השמינית והתשיעית, עבור מחקר ופיתוח לצורכי הפקת תוכניות מסוגה עילית שהן הפקות מקומיות קנויות העומדות בכללי המועצה שנקבעו לפי סעיף 60 לחוק, עד לסכום של 2 מיליון שקלים חדשים לשנה, יוכרו כחלק מן ההוצאה להשלמת סוגה עילית כאמור בפסקה (2); לענין זה, "מחקר ופיתוח" – פיתוח תכניות, כתיבת תסריטים ופיתוח תבניות (פורמטים) לשידור, לרבות לתכניות שלא הגיעו לשלב הפקה ושידור;

אתי בנדלר: הורדנו "פיתוח תבניות ופורמאטים לשידור"

דודי קופל: היקף השעות האמור בסעיף 5(ב) יגדל בהתאם ליחס שבין סכום ההוצאה השנתי לפי סעיף קטן (א) לבין סכום ההוצאה השנתי לפי פסקאות (1) עד (3), כפי שתקבע המועצה.

דורון אבני: יש כאן הבהרה, עורך דין גלזר קרא בישיבה הקודמת נוסח מתוקן, בעקבות הישיבה דברתי שוב עם עורך דין גלזר ויש עוד תיקון על התיקון, מה שמוצע כאן הוא :"(4) היקף השעות האמור בסעיף 5(ב) יגדל באופן יחסי לגידול בהיקף ההוצאה לפי פסקאות (1) עד (3) ביחס לסכום ההוצאה השנתית לפי סעיף קטן (א), כפי שתקבע המועצה" הכוונה היא, סעיף (5) קובע היום היקף של 180 שעות מול 50 מיליון ₪, זה סכום לא ממודד.

דורון אבני: ההיקף הזה נועד ליצור את מה שקרוי היום נאותות הפקה.

דורון אבני: כמובן שעלות ההפקה של כל ז'אנר היא שונה, דרמה עולה יותר מתכנית תעודה לכן המועצה, כפי שהוסמכה בתוספת, קבעה כללים שקבעו את נאותות ההפקה.

דורון אבני: בנוסח שאנחנו קוראים יש גידול בהיקף ההוצאה, כלומר ההוצאה תעלה על 50 מיליון ₪.

דורון אבני: אז כמובן שמול הגידול הזה יהיה גידול בהיקף השעות, השעות כבר לא יהיו 180 שעות.

דורון אבני: מישהו צריך לקבוע ת האיזונים האלה, אלה איזונים פרטניים מקצועיים שתקבע אותם המועצה, לכן ההסמכה המבוקשת פה היא שהמועצה היא זו שתקבע את הגידול בהתאם לנוסחה שקראתי.

לאה ורון: תקריא בבקשה שוב את מה שאתם מציעים לתקן.

דורון אבני: "(4) היקף השעות האמור בסעיף 5(ב) יגדל באופן יחסי לגידול בהיקף ההוצאה לפי פסקאות (1) עד (3) ביחס לסכום ההוצאה השנתית לפי סעיף קטן (א), כפי שתקבע המועצה"

דודי קופל: (ד) בשנת הזיכיון העשירית, יוציא בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי, בנוסף לסכום ההוצאה השנתי לפי סעיף קטן (א), סכום של 15.5 מיליון שקלים חדשים לשם הפקת תוכניות סוגה עילית לפי התכנית להשלמת סוגה עילית שהוגשה ואושרה לפי סעיף 37ג(א1)(1)ו-(5) לחוק; היקף השעות האמור בסעיף 5(ב) יגדל בהתאם ליחס שבין סכום ההוצאה השנתי לפי סעיף קטן (א) לבין סכום ההוצאה השנתי לפי הסעיף הקטן האמור ולפי סעיף קטן זה, כפי שתקבע המועצה.

דודי קופל: ";

דבורה קמחי: מבקשים לתקן את אותו תיקון כמו בסעיף קטן (4), ביחס להיקף השעות.

אתי בנדלר: מכיוון שלא ראיתי את הנוסח ואל התעמקתי בו, אולי דורון שהציע את תיקון הנוסח יש לו מה לומר על ההצעה הזו.

דורון קמחי: נצטרך להציע גם פה משהו.

אתי בנדלר: השאלה מה זה ה"משהו" הזה?

אתי בנדלר: הוועדה לא מאשרת "משהו".

דורון אבני: הרציונאל הוא כזה, כאן נקבעה נוסחה מתמטית, קח את הגידול בשעות, קח את הגידול בכסף, חלק אחד בשני וזו הנאותות הפקה.

דורון אבני: זו לא הכוונה.

דורון אבני: הכוונה היא שלמועצה יהיה שיקול דעת לקבוע גידול אבל הגידול לא יהיה בהכרח מתמטי מכיוון שלכל ז'אנר תהיה עלות הפקה שונה.

זבולון אורלב: זה באישור הוועדה?

אתי בנדלר: לא באישור הוועדה.

אתי בנדלר: אי אפשר להצביע על זה.

אופיר אקוניס: אפשר להצביע עד סעיף קטן (ד) לא כולל.

אופיר אקוניס: אפשר את כל סעיף קטן (ג).

נגה רובינשטיין: אישרנו את ההפחתה של ה-8 מליון, אז לפחות עד החלק הזה בפסקה (ד) נאשר.

אתי בנדלר: אי אפשר להצביע על חצי סעיף.

מנשה סמירה: מה למחוק?

נגה רובינשטיין: הפורמטים ירדו כבר בישיבה הקודמת.

לאה ורון: בישיבה ב-5 בינואר דובר על זה והסכימו חברי הכנסת למחוק את המילים "ופיתוח תבניות פורמאטים לשידור.

מנשה סמירה: הייתי אבל לא זוכר שסוכם שמוחקים.

אופיר אקוניס: לא הצבענו אבל סיכמנו.

דנה נויפלד: אפשר לפצל את הסעיף

אתי בנדלר: האמור בסעיף קטן (ד) ברישא מהמילה "משנת הזיכיון" עד ל "לפי סעיף 37ג(א1)(1), יסומן 1, החלק השני יסומן כפסקה 2 שלא נצביע עליה.

אופיר אקוניס: נצביע על הכול, עד המילים "היקף השעות האמור".

טלי גורן: למה הורדתם את "פיתוח תבניות, פיתוח פורמאטים?

אופיר אקוניס: הודענו שאנחנו מוחקים את זה.

נורית דבוש: היו חילוקי דעות אם להוריד את זה כן או לא.

טלי גורן: למה להוריד את זה?

טלי גורן: בכללי הרשות השנייה זה מופיע לכן אנחנו רוצים שזה יישאר.

טלי גורן: מותר לנו לחשוב אחרת, לא היה דיון על זה בישיבה הקודמת.

אופיר אקוניס: היה דיון אבל לא הייתה הצבעה.

אופיר אקוניס: תחזור שוב על המספרים.

דודי קופל: בפסקה (1) השינוי הוא מ- 39.4 ל-31.4.

מנשה סמירה: סליחה, עם כל הכבוד שזה טוב לישראל 10, זה לא יפחת מ- 39.4.

אופיר אקוניס: שאלתי במפורש אם יש הסכמה.

מנשה סמירה: אני לא רוצה להפחית אתה בסיס, אני רוצה שההשלמה תהיה על 72.

מנשה סמירה: ההפחתה תבוצע בפסקה (2) ולא בפסקה (1) כי אנחנו לא רוצים לגעת בבסיס, אנחנו רוצים לגעת בהשלמה.

נגה רובינשטיין: אנחנו לא מתכוונים לנגוס בשום פרה שאין לה שומן.

מנשה סמירה: אני מציע שהבסיס יישאר 39.4 ובתכנית ההשלמה הם ידרשו להחזיר פחות 8 מיליון בשנת 2009, קרי, מ- 41 נצטרך להפחית את ההפרש.

מנשה סמירה: לא יעלה על הדעת שנפגע בבסיס.

אופיר אקוניס: למזלנו זה עדיין אלא אושר.

לאה ורון: איפה יבוא לידי ביטוי השינוי?

מנשה סמירה: בסעיף (2).

מנשה סמירה: מ- 41 יש להפחית 8.2 מיליון.

מנשה סמירה: העיקרון נשמר ואנחנו לא נוגעים בבסיס.

אתי בנדלר: לאן אתה מכניס את ההשלמות?

מנשה סמירה: ה- 8.2 יצטרפו בסעיף (ד)(1) ה- 15.5 יגדל ב- 8.2.

דודי קופל: הסכום שבעל הזיכיון יוציא לשלם הפקת תכניות סוגה עלית שישודרו בשנות הזיכיון השמינית והתשיעית לא יפחת מ- 39.4 מיליון שקלים חדשים - - -

דורון קמחי: העברנו למשרד התקשורת וזה נאמר בישיבות לכל אורך הדרך, יש 2.2 מיליון ₪ שבסגירת הדוחות, היינו צריכים לדווח לוועדה על סגירת הדוחות של ערוץ 10, בסגירה הסופית התגלה עוד חוסר של 2.2 מיליון.

דורון קמחי: דווחנו את זה למשרד התקשורת ולמעשה ה- 2.2 האלה צריכים להתווסף על ה- 15.5.

אופיר אקוניס: מאיפה הבאת את זה עכשיו?

דורון אבני: זה ידוע לכולם.

אופיר אקוניס: לא ידוע להם, לא ידוע למשרד התקשורת.

אופיר אקוניס: קראתי שאין הידברות בין האוצר לתקשורת אבל לא ידעתי שגם בניכם.

דורון אבני: המספרים שהוצגו על ידי משרד התקשורת בתוספת ונקבעו בהצעת החוק, נקבעו בהתאם למספרים שהעבירה הרשות השנייה למשרד התקשורת זו העמדה המקצועית, אלו החלטות המועצה.

דורון אבני: המספרים הועברו לפני שנסגר דוח הרשות השנייה לשנת 2008.

דורון אבני: דיווחנו לוועדה על מספרים ובהתאם לדיווח הוצגה מצבת הדוחות העדכנית של ערוץ 10.

דורון אבני: מצבת החובות העדכנית של ערוץ 10 גדולה ב- 2.2 מיליון ₪ ממה שהיה קבוע מלכתחילה.

אופיר אקוניס: ואת זה גיליתם מאז הדיון האחרון?

דורון אבני: אלה החלטות מועצת הרשות השנייה.

נחמן שי: אי אפשר לזרוק פתאום תפוח אדמה כזה.

נחמן שי: למי זה ידוע?

נחמן שי: דורון אבני:

נחמן שי: מיד שהדבר התגלה נשלח מכתב למשרד התקשורת, זה היה לפני חודש.

נחמן שי: כשהוצגה המצגת פה זה נאמר במפורש לחברי הכנסת.

אופיר אקוניס: הייתי מציע לקיים בדיקה מעמיקה על תפקודו של הדואר.

נגה רובינשטיין: המצגת שלנו כללה את המספרים המתוקנים.

דורון אבני: אני רואה את המצגת שהצגנו בפני הוועדה, נאמר במפורש 8.5 שעות בחסר יושלמו בהוצאה של 2.2 מיליון ₪.

דבורה קמחי: זה בשעות לא בכסף.

יוסי ורשבסקי: אני חייב להגיד את הרגשתי.

יוסי ורשבסקי: הרגשתי היא שמקלפים אותנו ומוסיפים מהגורן ומהיקב, סתם.

יוסי ורשבסקי: לפני חצי שנה הגענו להסכמה עם הרשות השנייה שלא היה לא 2 ולא 8 ולא 9 ולא 10.

יוסי ורשבסקי: בהסכם, כמו שנוסח בנינו לבין הרשות השנייה, הייתה בעיה לגבי הקולנוע, בגלל שאנחנו כל כך פשרנים ורוצים לסיים אתה סיפור, מביאים פה עכל פעם עוד עז.

יוסי ורשבסקי: ה- 2.4 האלה מבחינתנו, עוד לא באתי לבעלי המניות שלי לספר להם שמה שהבטיחו להם, ה- 9 מיליון ₪ הם צריכים לתת ב- 2011.

יוסי ורשבסקי: אני במקש מכם מספיק עם ההתנהלות הזו.

יוסי ורשבסקי: מספיק עם הבושה והחרפה הזו.

יוסי ורשבסקי: עוד מעט נסכים לזה ואז יצוצו עוד 4.7 משנת 2003 , הרשות אמרה ולא אשרו, זו התנהלות מביישת.

זבולון אורלב: אתם לא ידעתם?

זבולון אורלב: הפתיעו אתכם עכשיו?

דבורה שמחי: הפער בדוח 2008 הוא בחסר בשעות ולא בכסף, בכסף הוצאנו את כל הסכומים.

דבורה שמחי: בגלל חישובים של ממוצעים, יש פער בשעות, אני חושבת שאת הפער בשעות ניתן ממילא, לפני חמש דקות נתנו סמכות למועצת השנייה לפרוש ולהחליט על השעות, והשעות האלה יוחזרו, זה לא פער כספי.

נחמן שי: צריכים לכתוב פה סכומים, זה יפה מה שאת אומרת.

דורון אבני: ההחלטה של מועצתה רשות השנייה בדוח 2009 שאושר זה שלשעות האלה יש סכום כספי.

מנשה סמירה: הבהרה לתהליך, כאשר הוגשה הצעתה חוק, דוח 2008 עדיין לא היה מונח ונאמר כל הזמן, גם בהסדר המנהלי, לכשיסגרו הדוחות יתווספו לחובות המספרים שיסוכמו ויאושרו על ידי המועצה.

מנשה סמירה: לכן הנוסח הוא כזה.

מנשה סמירה: כאשר באנו לכאן והוועדה דרשה - - -

אופיר אקוניס: גם בפעם הקודמת הקראנו ולא הערתם.

אופיר אקוניס: הקראנו ולא הצבענו בגלל המחלוקת על סעיף (1).

נגה רובינשטיין: לא קראנו מספרים

מנשה סמירה: הצגנו את זה כאן.

מנשה סמירה: נכון שזה נראה תיק נוסף של עוד 2.2, זה הדוח.

מנשה סמירה: אני מזכיר לכם שאישור דוח 2008 נעשה במהלך הדיונים כאן, הצגנו את הטיוטה בפניכם עוד בטרם אושר במועצה.

מנשה סמירה: זה אושר במועצה, בטיוטה הצגנו את זה 2.2 ערוץ 10 ידע מזה.

מנשה סמירה: הבשורה לא נעימה לגבי ערוץ 10, אני יכול לומר כאן שמנכ"ל ישראל 10, בהפסקה שלפני הדיון נאות לוותר ולקחת על עצמו את ה- 8.5 בשנת 2011.

מנשה סמירה: לכן יש כאן תחושה שלה גדולה רחבה.

מנשה סמירה: היינו מתעקשים וה- 2.2 היה עובר בקלות אם לא היה ה- 8.5.

מנשה סמירה: ה- 8.2 הגדיל את התיק, אבל אלו הנתונים, זה דוח שהוצג כאן, אני לא יכול לחזור בי ממספרים רשמיים שהצגנו כאן.

מנשה סמירה: מי שיעשה הצלבה בין הפרוטוקולים ישאל איפה ה- 2.2.

דרור שטרום: צריכה להיות פה בחירה אסטרטגית בין שתי חלופות, או שמחליטים להשאיר את ערוץ 10 בחיים ולכבד את הפשרות שמגיעים אתו, או שלא ולצאת למכרז.

דרור שטרום: אי אפשר להשאיר אותו כאילו בחיים ולקלף אותו שנייה אחרי שנייה מכל הדברים.

דרור שטרום: היה טיעון בשבוע שעבר לגבי אותם שמונה מיליוני שקלים, הובהר, גם על ידי נציגי הרשות השנייה, כולל מר סמירה, שהדבר היה על דעתם והם אמרו את זה באומץ.

דרור שטרום: היום הייתה הצעת פשרה שאמרה את ה- 8 האלה, הערוץ, למרות המצגים של העבר, ייקח על עצמו, יתפשר עליהם ובתמורה ייסגר העניין.

דרור שטרום: אי אפשר בפשרה לנהוג כמו לא בפשרה.

דרור שטרום: או שיש פשרה וגומרים, וכך נעשה, או שעכשיו מתחילים להביא עוד נדבכים ועוד מיליונים שעפים פה מצד לצד ומי שבסוף צריך להוציא אותם זה הערוץ.

דרור שטרום: אני מציע לדבוק בפשרה ולא להתחיל להמציא סעיפים נוספים.

דרור שטרום: הפשרה הייתה שאותם 8.2 ...

דרור שטרום: שלא מוסיפים עכשיו עיזים ברגע האחרון.

דרור שטרום: יש פה בחירה אסטרטגית, אי אפשר על כל דבר להוסיף.

נחמן שי: אני מודה שכל פעם תוקעים עוד מקל בגלגלים וזה מאד מכביד עלי, אני מצד אחד מכבד את פסיקת הרשות על ה- 2.2 מצד שני ערוץ 10 אינו יודע על כך, נחליט עכשיו לוותר על ה- 2.2?

נחמן שי: אני חושב שזה לא נכון, אם זו מחויבות ציבורית אז צריך לעמוד בה.

נחמן שי: מצד שני, אם הם לא יודעים עליה ולא לקחו אותה בחשבון אז אתה מטיל עליהם עוד מעמסה.

נחמן שי: אני מודה שאני מחכה לשמוע מכם פתרון, סתם להחליט עכשיו שחור או לבן זה לא נכון.

זבולון אורלב: אני שייך לאלה שרואים חשיבות רבה שערוץ 10 ימשיך לשדר.

זבולון אורלב: גם בסוגיה שאנחנו עוסקים בה הפלגתי בנכונות להגיע להבנות ולפשרות כדי שהערוץ יישאר.

זבולון אורלב: מאידך גיסא, אנחנו המחוקקים לא יכולים לזרוק לפח מחויבויות פורמאליות שמועצה מציגה.

זבולון אורלב: אני מבין את הקושי, אולי תצאו החוצה ותדברו, אני לא רואה את עצמנו פתורים מלוותר על חובה חקוקה שמועצה סטטוטורית קבעה אותה.

יוסי ורשבסקי: אפשר לחזור ל- 8.2 מליון ₪.

זבולון אורלב: אני מצטער על הנסיבות, גם אני חושב שיש בעייתיות מסוימת בהתנהלות הזו, שפתאום עכשיו ברגע האחרון קופץ עוד סכום, זה מאד מביך.

יוסי ורשבסקי: אותה מועצה סטטוטורית החליטה שבשנת 2009 נוציא לסוגה עלית 30.2 ולא 39 מיליון, אותה מועצה.

נורית דאבוש: אני רוצה לעלות מעט מהרמה של המספרים גרידא לרמה של הדיון העקרוני.

נורית דאבוש: ברמה של הדיון העקרוני הגענו לחקיקה כי חשבנו שבסמכויות שמוקנות היום למועצה היא לא יכולה להעניק זיכיון לערוץ 10, זו הייתה הסמכות וזו הסיבה היחידה והעיקרית שהגענו לפה כדי להגיע למצב בו באופן מדתי הערוץ הזה יעמוד במחויבויות שלו מצד אחד ומצד שני ימשיך לחיות.

נורית דאבוש: כדי שזה יקרה, התחושה שלי לא נוחה ציבורית.

נורית דאבוש: היא לא נוחה ציבורית כי אמרנו לערוץ 10 לגבי הוראת השעה, אמרנו לו, כמו שאמרנו לערוץ 2, אנחנו רוצים להציב את השוק בנקודת זמן מסוימת אנא מכם לכו ותשקיעו את הכסף עכשיו ולא לאורך השנה.

נורית דאבוש: אמרנו.

נורית דאבוש: התחושה של ורשבסקי בניין הזה לא נוחה והוא צודק, היא גם תחושה לא נוחה שלנו.

נורית דאבוש: מי שמציג את החוק בחר שלא לקבל את עמדת המועצה בעניין הזה.

נורית דאבוש: העמדה הייתה מאד ברורה אנחנו ביולי אמורים לבדוק האם באמת הנסיבות היו כאלה שצריך לוותר, להקפיא או למחוק את מה שעשו זכייני ערוץ 2 ומה שעשה ערוץ 10, תקנו לנו את הסמכות הזו.

נורית דאבוש: אנחנו רוצים ליצור חוק, בואו ניצור את החוק הזה.

נחמן שי: איזה סמכות את צריכה?

נחמן שי: לוותר על ה- 2.2?

נורית דאבוש: על ה- 8.

אתי בנדלר: אם פותחים את הדיון על ה- 8 יש לי הרבה מה לומר.

אופיר אקוניס: לא פותחים את הדיון.

נגה רובינשטיין: יש הבחנה בין ה- 8 לבין ה- 2.4.

נגה רובינשטיין: ה- 2.4 יכול להיות שתתקבל החלטה לוותר או לא לוותר אבל מה שהציגה הרשות השנייה הוא ממצא עובדתי של חסר.

נגה רובינשטיין: לפי המכתב שהועבר אלינו, בחודש נובמבר ישראל 10 ידעו על הפער של 2.4.

נגה רובינשטיין: מה ייעשה עם זה?

נגה רובינשטיין: תתקבל החלטה מה ייעשה עם ה- 2.4, אבל זה לא שכיום נודע לישראל 10 על הפער של ה- 2.4.

זבולון אורלב: אני רוצה ללכת בעקבות היועצת המשפטית של ערוץ 10, פורמאלית אני מבין שהחוב הוא בכסף והכסף מתרגם לשעות.

מנשה סמירה: 18.5 שעות ששווים 2.2 מיליון

זבולון אורלב: האם בנוסחה שנתת בסעיף (4) אפשר להכניס חלק מהשעות האלה?

זבולון אורלב: זו שאלה לא של ייעוץ משפטי, שאלה של מי שמנהל את העניין, האם אפשר להכניס את השעות החסרות עדיין במסגרת הקיימת, כי אמרת שאתה רוצה לתמרן בין תקציב לבין שעות.

דורון אבני: ההיבט המשפטי היחיד בהקשר הזה, שהסעיף שאותו הקראתי מתייחס לנתונים כספיים קודם כל, הוא אומר, יש כסף מוסים, יש שעות מסוימות.

זבולון אורלב: הבנתי מה סמכות

זבולון אורלב: כם ואני יודע מה סמכותנו, לפני אני רוצה להשתמש בסמכותנו יש לי שאלה עובדתית, לך יש סמכויות משלך ולנו יש סמכויות משלנו כל אחד עם הסמכויות שלו.

דורון אבני: תוספת שעות ללא תוספת כסף פוגעת בעיקרון הנאותות.

זבולון אורלב: כלומר לא מסתדר לך בתקציב הקיים להוסיף 18.5 שעות, זה לא עולה בקנה אחד עם נאותות ההפקה.

דורון אבני: זו המסקנה שיוצאת מהנוסחה.

אתי בנדלר: החלטה היא החלטה שלכם, מה משמעות של התנהלות לא תקינה בשעת הצגת הצעת החוק בפני הוועדה, מה המשמעות הכספית של זה.

אתי בנדלר: כפי שהציגו לי, החסר הזה של ה- 2.2 מיליון ₪, חסר בשעות שבא לידי ביטוי בקביעה כספית של המועצה, חסר בשנת 2009, הובאו גם בפני הוועדה וגם בפני ערוץ 10.

אתי בנדלר: אם לא רוצים למחול להם על הסכום ברור שצריך להוסיף אותו.

אתי בנדלר: איפה ההתנהלות הלא תקינה, יש נוסח שהועבר לוועדה, במהלך הזמן מועברים אלינו כל מיני הצעות לתיקונים, וכולם שכחו להעביר לוועדה נוסח מתוקן שאומר שיש להוסיף את הסכום החסר הזה של שנת 2009 לתכנית השלמה בשנת 2010, 2011, שכחו לעשות את זה, זו התנהלות הלא תקינה.

אתי בנדלר: השאלה שאתם, חברי הכנסת צריכים להכריע בה היא האם העובדה שלא הועבר אלינו נוסח מתוקן משמעותה שווה מחילה על סכום נוסף של 2.2 מיליון ₪ מחובותיה של חברת ישראל 10.

נגה רובינשטיין: כיוון שהגברת בנדלר הציגה את הדברים איך שהיא רואה אותם, אני רוצה להתייחס לזה.

נגה רובינשטיין: כשהבאנו את הצעת החוק היו המספרים של הרשות השנייה כפי שהוצגו בפנינו.

נגה רובינשטיין: הרשות השנייה עדיין לא סיימה את דוח של שנת 2008 כפי שהציג בצורה מדויקת היועץ המשפטי של הרשות הנשייה, ועל סמך זה הוגשה הצעת החוק.

נגה רובינשטיין: מידי פעם בפעם, כשאנחנו מגיעים לסעיף אנחנו מציגים תיקונים.

נגה רובינשטיין: לפעמים מציגים את התיקונים לפני ונכון שיכול להיות שחוץ מהמצגות שהועברו, הועלו באתר, הועלו אצלנו ושלחנו לכל מי שרצה אותם, פרטנו שם את הסכומים באופן מדויק, גם אנחנו וגם הרשות השנייה.

נגה רובינשטיין: עובדה שהגורם המוסמך הרלוונטי בערוץ 10 ידע מהדבר הזה.

נגה רובינשטיין: נכון היה להעלות את הנוסח גם לפני כן ולא רק היום בוועדה, אבל מכאן ועד לקרוא לזה התנהלות לא תקינה המרחק גדול מאד.

נגה רובינשטיין: אנחנו את מצב הדברים כהווייתם הבאנו בפני הוועדה בכתב ובעל פה כבר לפני חודש.

נגה רובינשטיין: גם אם יושב ראש הוועדה, מנהלת הוועדה, היועצת המשפטית יכולים להלין, הרי אתם ידעתם את זה, גם אתם לא העלתם את זה.

קריאה: זו טיבה של פשרה.

אופיר אקוניס: משרד המשפטים, הייתם שותפים בכירים לניסוח, מה קרה פה?

דנה נויפלד: זו טעות, טעויות קורות וזו לא התנהלות לא תקינה, עם כל הכבוד ליועצת המשפטית של הוועדה.

אתי בנדלר: אני מוכנה לחזור בי מהאמירה הקשה, אין כאן משום התנהלות לא תקינה יש כאן טעות שנעשתה בתום לב, הוועדה צריכה לשקול מה מחיר הטעות.

אופיר אקוניס: טעות סופר ששווייה 2.2 מיליון.

נגה רובינשטיין: הדברים הוצגו בפניכם בכתב ובעל פה.

זבולון אורלב: מה עמדת משרד המשפטים.

זבולון אורלב: לוותר או לכלול?

דנה נויפלד: אנחנו מצטרפים לעמדת משרד התקשורת.

זבולון אורלב: מה עמדת משרד התקשורת?

עדן בר טל: החוב נקבע על ידי הרשות השנייה, אנחנו לוקחים את המספרים כמו שהם, גם אם הייתה טעות - - -

אופיר אקוניס: הסעיף הזה, כמו שהוא נראה, עם כל התיקונים והחסרים וכל מה ששכחו.

אופיר אקוניס: תשבו עם ערוץ 10 תמצאו את הפתרון, אולי תמצאו את זה במקום אחר.

אופיר אקוניס: הנושאים שבמחלוקת יישארו לישיבה הבאה.

אופיר אקוניס: אולי עד אז ימצאו פתרון גם לזה וגם לסוגיית ירושלים.

אופיר אקוניס: אגב, אני אומר לממשלה, הכנסתם סעיף בעייתי בנושא ירושלים שחבר כנסת אורלב, אני ואחרים לא יכולים לחיות אתו.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת שי אמר שהוא קצת יותר יכול, קיבל את עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: אנחנו לא קיבלנו את עמדת הממשלה.

אופיר אקוניס: לא נעלה את זה עכשיו, הנושאים במחלוקת יישארו לישיבה האחרונה יחד עם נושאים שלא נספיק מתוקף זה שהמחלוקות צצות פה.

נורית דאבוש: יש לי בקשה, לאור לוחות הזמנים הבלתי סבירים, הנושאים אקוטיים, אני לא בקיאה בהתנהלות של ועדה אבל יכול להיות שצריך להכריע אותם כאן.

נורית דאבוש: אנחנו ב- 17 לחודש נשב, האם אני אמורה לאשר את התכנית עם ה- 2.2?

נורית דאבוש: האם אני אמורה לאשר את התכנית עם ה- 8 מיליון?

נורית דאבוש: תגידו לי אתם.

אופיר אקוניס: אני חושב שהם לא אמורים להיות מוכרעים.

אופיר אקוניס: אמרתי באחת הישיבות הראשונות שאנחנו לא בתוך משא ומתן עסקי, אנחנו לא אמורים להכריע פה, קיבלנו הצעת נוסח לחקיקה ועל בסיס זה אנחנו דנים.

אופיר אקוניס: אני חושב שאת הדברים האלה לא צריכים לפתור פה.

זבולון אורלב: שבו ביניכם.

אתי בנדלר: מכל מקום, נדמה לי שלגבי ה- 8 מליון יש הסכמה של כולם שאין מחילה על הסכום.

אופיר אקוניס: אני מודה, אתה צודק, גם אנחנו חשבנו, אבל הם טוענים שידעתם, אתם טוענים שלא ידעתם, אני כבר לא הבנתי מה ידעתם.

קריאה: לכן אין הסכמה על ה- 8.2.

אופיר אקוניס: הסעיף לא הוצבע, הוא הוקרא, אנחנו צריכים נוסח חדש, נקי, זה נוסח מקושקש עם הפחתות פיתוח תבניות ועוד.

נחמן שי: בגלל שאני הולך לאיבוד עם כל המספרים, האם אפשר בסוף להגיד לי מה סך הכול המחויבויות של ערוץ 10?

נגה רובינשטיין: הכול נמצא במצגת ובאתר ועדת הכלכלה.

אופיר אקוניס: הייתה מצגת והיו דיונים של שעות.

אופיר אקוניס: תיקון לתוספת השנייה, סעיף 8, הממשלה מתבקשת להביא נוסח חדש, מעודכן ומלא של הסעיף הזה ולהקריא אותו מהתחלה עד הסוף בישיבה הבאה, אז נצביע עליו אלא אם כן ימצאו דברים נוספים.

אופיר אקוניס: נמשיך בבקשה.

ליאת גלזר: אחרי סעיף 5 יבוא: הוצאה להפקת סרטים ישראליים.

ליאת גלזר: 5א .

ליאת גלזר: בסעיף זה - "חלק יחסי", לעניין בעל זיכיון בערוץ 2 – היחס שבין מספר יחידות השידור שהוקצו לבעל הזיכיון לבין כלל יחידות השידור שהוקצו לבעלי הזיכיונות באותו ערוץ; "סרט ישראלי" – כמשמעותו בסעיף 62ג(א)(1).

ליאת גלזר: בכל שנת זיכיון, החל בשנת הזיכיון השמינית של בעל זיכיון בערוץ השלישי ושנת הזיכיון הרביעית של בעלי הזיכיונות בערוץ השני, יוציאו בעלי הזיכיונות, לשם הפקת סרטים ישראליים, סכומים כמפורט להלן: לעניין כל אחד מבעלי הזיכיונות בערוץ 2, אם קיימים שני בעלי זיכיונות בערוץ האמור - 2 מיליון שקלים חדשים; לעניין בעל זיכיון בערוץ השלישי, וכן לעניין בעל זיכיון בערוץ 2, אם קיים בעל זיכיון אחד בערוץ האמור - 4 מיליון שקלים חדשים.

ליאת גלזר: התיקון הוא שהרישא מדברת בשנים קלנדריות וכל הטרמינולוגיה היא שנות זיכיון.

ליאת גלזר: מחצית מתוך הסכום שהוציא בעל זיכיון לפי סעיף קטן (ב), תוכר כחלק מן ההוצאה שעליו להוציא לשם הפקת תכניות סוגה עילית באותה שנה.

ליאת גלזר: קיימים שני בעלי זיכיונות בערוץ 2 ועלה הסכום השווה לשבעה עשר אחוזים מההוצאה השנתית המזערית של בעל זיכיון בערוץ האמור על חלקו היחסי בסכום של 56.7 מיליון שקלים חדשים בשנת זיכיון מסוימת, יוציא בעל הזיכיון, באותה שנה, סכום של 2 מיליון שקלים חדשים להפקת סרטים ישראליים, בנוסף על הסכום שהוא חייב להוציא לפי סעיף קטן (ב)(1).

ליאת גלזר: יש פה שינוי שבמקום "שנה" כותבים "שנת זיכיון מסוימת".

נחמן שי: הוא מגדיל את ההשקעה בסרטים ישראלים?

ליאת גלזר: כן.

נחמן שי: כי יש לו יותר משאבים?

שאול מגנזי: כי הוא הכניס יותר לא הרוויח יותר.

ליאת גלזר: עלה הסכום השווה לשבעה עשר אחוזים מההוצאה השנתית המזערית של בעל זיכיון בערוץ השלישי, או של בעל הזיכיון בערוץ 2 - אם קיים בעל זיכיון אחד בערוץ האמור, על סכום של 56.7 מיליון שקלים חדשים בשנת זיכיון מסוימת, יוציא בעל הזיכיון באותה שנה סכום של 4 מיליון שקלים חדשים להפקת סרטים ישראליים, בנוסף על הסכום שהוא חייב להוציא לפי סעיף קטן (ב)(2).

ליאת גלזר: הוציא בעל זיכיון סכום לפי הוראות סעיף קטן (ד) או (ה), יוכר הסכום הנמוך מבין הסכומים המפורטים להלן כחלק מן ההוצאה שחייב בעל הזיכיון להוציא לשם הפקת תוכניות סוגה עילית באותה שנה:

ליאת גלזר: מחצית הסכום שהוציא לפי הוראות סעיף קטן (ד) או (ה); ההפרש שבין הסכום השווה לשבעה עשר אחוזים מההוצאה השנתית המזערית של בעל הזיכיון, לבין חלקו היחסי בסכום של 56.7 מיליון שקלים חדשים, באותה שנת זיכיון - לעניין בעל זיכיון בערוץ 2, אם קיימים שני בעלי זיכיונות בערוץ האמור, או לבין סכום של 56.7 מיליון שקלים חדשים - לעניין בעל זיכיון בערוץ השלישי ולעניין בעל זיכיון בערוץ 2, אם קיים בעל זיכיון אחד בערוץ האמור.

ליאת גלזר: סכומי ההוצאה לפי סעיף זה יוצאו על ידי בעלי הזיכיונות בכל ערוץ, בהתאם לכללים שקבעה המועצה.

ליאת גלזר: היקף השעות האמור בסעיף 5(ב) יקטן באופן יחסי בהתאם לסכום ההשקעה בסרטים ישראלים, המוכר לפי סעיף קטן (ג), כחלק מן ההוצאה שחייב בעל הזיכיון להוציא לשם הפקת תכניות סוגה עילית באותה שנה, כפי שתקבע המועצה.

ליאת גלזר: " בעיקרון, מדובר על החובה להוציא סכומים שנתיים להוצאה מקולנוע וכן אפשרות להכיר במחצית הסכום ובגידול כחלק מההוצאה של בעל הזיכיון מהמחויבויות סוגה עלית שלו.

דבורה קמחי: מכיוון ששנת 2009 הסתיימה אנחנו מבקשים את ארבעת המיליון שאנחנו אמורים להשקיע ב- 2009, להשקיע עד ה- 30 באפריל 2010.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: מה הבעיה?

נוגה רובינשטיין: העניין הוא שההשקעה הייתה אמורה להיות עד תקופה מסוימת.

אופיר אקוניס: זה בעייתי?

נוגה רובינשטיין: זה לא דבר של מה בכך, אבל אנחנו מסכימים לזה.

דורון אבני: מבחינה מקצועית אנחנו חושבים שזה נכון אבל צריך להחיל את זה גם על ערוץ 2, אני יכול להקריא הצעה לנוסח.

דורון אבני: לפתוח סעיף (5)(א)(ג) חדש, (ג) הנוכחי יידחף למטה ו- (5)(א)(ג) החדש יאמר :"על אף האמור בסעיף קטן (ב) בעלי הזיכיונות יוציאו את ההוצאה לה הם מחויבים לשם הפקת סרטים ישראליים, בשנת הזיכיון השמינית בערוץ השלישי ובשנת הזיכיון הרביעית בערוץ 2, עד ליום 30 באפריל 2010.

נחמן שי: קודם זה היה בשנות זיכיון ועכשיו עברת לתאריכים.

דורון אבני: גלשתי משנת הזיכיון.

ליאת גלזר: אני אקריא את הוראות ההצמדה.

ליאת גלזר: בסעיף 8 - האמור בו יסומן "(א)", ובו אחרי "בתוספת זו" יבוא "למעט הסכומים הנקובים בסעיפים 5(ג) ו-(ד) ו-5א" ואחרי "לסטטיסטיקה" יבוא "(בסעיף זה - המדד)"; אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) הסכומים הנקובים בסעיף 5(ג)(1) עד (3), לעניין שנת הזיכיון התשיעית, יעודכנו ביום ט"ו בטבת התש"ע (1 בינואר 2010), לפי שיעור שינוי המדד החדש לעומת המדד היסודי.

ליאת גלזר: (ג) הסכום הנקוב בסעיף 5(ד) יעודכן ביום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011), לפי שיעור שינוי המדד החדש לעומת המדד היסודי.

ליאת גלזר: (ד)הסכומים הנקובים בסעיף 5א, יעודכנו ב-1 בינואר של כל שנה, לפי שיעור שינוי המדד החדש לעומת המדד היסודי.

ליאת גלזר: (ה) בסעיף זה - ""המדד החדש" - המדד שפורסם לחודש נובמבר שלפני יום העדכון; ""המדד היסודי" - המדד שפורסם לחודש ספטמבר 2009.

ליאת גלזר: "

דבורה קמחי: מכיוון שעל פי הסעיף הזה, רק החובות של ערוץ 10 צמודים, אנחנו חושבים שכדאי לקבוע כלל אחיד לגבי הצמדת חסרים של בעלי זיכיון.

דבורה קמחי: אני חושבת שהחובות שלנו לא שונים מחובות אחרים.

ליאת גלזר: זה בסמכות המועצה לעשות גם כך.

ליאת גלזר: מכיוון שהמחויבויות של זכייניות ערוץ 2 הם מעבר לתוספת, המועצה, בסמכותה להחליט שהחזר חובות של ערוץ 2 ייעשה בהצמדה למדד.

ליאת גלזר: יוליה שמטוב-ברקוביץ למה זה מעניין אתכם כערוץ 10?

אופיר אקוניס: כדי שהשוויוניות תישאר.

יוליה שמאלוב-ברקוביץ: אז אני מבקשת שמעכשיו והלאה, כל מה שאתם מקבלים, את אומרת את המשפט הזה גם לערוץ 2, לטוב ולרע.

אמיר רוזנברג: שאלת הבהרה.

אמיר רוזנברג: נעשו מספר תיקונים, במקום לקרוא שנה קלנדרית קבעו שנות זיכיון, רק לוודא שבממשק הזה ובתפר הזה בין המעבר מזיכיון לרישיון, שהדברים האלה יהיו חלים, מכיוון שהסעיפים האלה צופי פני עתיד ומשנים את זה וקובעים רק בתוספת "בעל זיכיון" שבכל מקרה כל השינויים הטכניים שעושים בחוק הרישיונות חלים גם על הדבר הזה, שחובת ההשקעה בקולנוע ממשיכה הלאה.

אתי בנדלר: אני מניחה שזה יהיה בחוק השני, של המעבר מרישיונות לזיכיונות.

אמיר רוזנברג: כיוון שעברנו שם כמה סעיפים טכניים, לא הצלחתי לבדוק כרגע בזמן הקצר, רק לוודא שמבחינת עמדת משרד המשפטים והרשות השנייה וכדומה, שזה הרעיון הכללי.

אתי בנדלר: ברשותך אני אפנה בקשה מפורשת למשרד האוצר ולמשרד התקשורת כדי שלא תיפול חלילה טעות, אנא בדקו האם יש צורך בשינוי ההוראות הכלולות בחוק שידורי טלוויזיה (תיקוני חקיקה), כדי להתאים את נוסח התוספת השנייה כפי שתתקבל כאן להוראות בחוק שם.

קריאה: זו הכוונה התוספת הזו אמורה לחול מעתה ועד אילך גם לאחר השינויים.

אתי בנדלר: אבל כאן מדברים בעיקר על שנות זיכיון.

אתי בנדלר: לוודא שאין צורך בהוראות התאמה נוספות.

אופיר אקוניס: אנחנו עוברים להצבעה על כל פסקה (2), מתחילתה ועד סופה.

אופיר אקוניס: עם התיקונים.

אתי בנדלר: פסקה 2, 3 עם התיקונים מעמוד 21 באמצע עד הסוף.

אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיפים אושרו.

אופיר אקוניס: הסעיף אושר.

אופיר אקוניס: לגבי סעיף 8 אני מקווה שלקראת הישיבה ביום רביעי יהיה נוסח.

אופיר אקוניס: תזכירי לנו איזה סעיפים הם במחלוקת וצריך לחזור אליהם.

לאה ורון: סעיף 1, הסעיף של ירושלים.

אופיר אקוניס: האם יש נוסח שהוגש לנו?

אתי בנדלר: יוגש מחר.

אתי בנדלר: אני אעביר לוועדה.

אתי בנדלר: הכיוון שנלך עליו הוא לבטל את התיקון לסעיף 1 ובסעיף לסעיף 3(א), זאת אומרת שמקום מושבה לש חברת החוק על פי החוק יהיה ירושלים.

אתי בנדלר: אבל במסגרת הסעיף שדן בתכניות השלמה שצריכים להגיש למועצה, תוטל חובה גם על בעל הזיכיון בערוץ השלישי להגיש תכנית להשלמת המעבר בתוך שנתיים ואם הם יגישו את התכנית הזו והיא תאושר על ידי המועצה לא יראו בזה הפרה של סעיף 3(א), זה הכיוון.

אופיר אקוניס: אני מבקש להפיץ מחר נוסח של הסעיף על ירושלים לחברי הכנסת ונדון בו בישיבה ביום רביעי.

אופיר אקוניס: סעיף 8, תיקון התוספת השנייה יבוא נוסח חדש ומעודכן מטעם הממשלה, בהנחה שכמובן תהיה הסכמה עם חברת ישראל 10.

אתי בנדלר: סעיף 2 פסקאות (1) עד (6) לא הוצבעו.

אתי בנדלר: סעיף (3) לא נדון, סעיף (4) וסעיף (5).

לאה ורון: הוועדה דילגה עליהם לבקשתה של הגברת דאבוש והגיעה לסעיף (8).

לאה ורון: למעשה הגיעה עד סעיף (3) וסעיף (3) לא אושר, אני מדברת על סעיף (3) בנוסח שהעביר משרד התקשורת.

לאה ורון: חלקו של סעיף (2) גם לא הוצבע.

אתי בנדלר: יש את המועדים לאישור התכניות, נאמר שזה יקבע בישיבה האחרונה של הוועדה, יקבע תאריך לאישור התכניות, לא רק להגשת התכניות, לפני שהצעת החוק תעלה לקריאה שנייה ושלישית.

אתי בנדלר: עמוד 10 פסקה (6) אין שום דבר שצריך להשלים, העיקרון שנקבע שבעל הזיכיון מסר לרשות בתוך 60 ימים מיום קבלתו בכנסת של החוק פקדון וכו', עוד נקבע שאם לא הומצא פיקדון כספי או ערבות בנקאית יפקע הזיכיון בתום אותם 60 ימים, לדעתי על פסקה (6) אפשר להצביע.

אופיר אקוניס: אמרתם את עמדתכם שאתם לא מסכימים.

אופיר אקוניס: קיבלנו את עמדתה של חברת ישראל 10 לבקש - - -

לאה ורון: שהזכיין יביא את הערבות בתוך 60 ימים.

מנשה סמירה: זו אותה הסכמה.

דנה נויפלד: אדוני אמר שהוא משאיר את הסעיפים האחרים בגלל חוסר הסכמה, למה לא להשאיר גם את אלה?

דנה נויפלד: זה אמור להיות כרוך ביחד.

אופיר אקוניס: למה זה קשור?

אופיר אקוניס: הרי אנחנו מסכימים לעיקרון.

נגה רובינשטיין: אנחנו נשב מול ערוץ 10 בעניין הערבויות.

מנשה סמירה: יש הסכמה שנעשתה בשני החלקים, לכן אם חלק אחד יובא בפעם הבאה אז גם החלק הזה יבוא בפעם הבאה.

אופיר אקוניס: רק שבפעם הבאה הכול יהיה מוכן.

ליאת גלזר: בסעיף 62ג לחוק העיקרי - (1) בסעיף קטן (א)(1), אחרי "לפי סעיף 63א1" יבוא "וכן הוצאה לשם הפקת סרטים ישראליים כמשמעותם בכללים שקבעה המועצה"; (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(א1)(1) בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 רשאי להגיש למועצה, לאישורה, תכנית מפורטת, הכוללת שלבי פעולה, לדחיית ההתחייבויות והתנאים לפי חוק זה, כללי המועצה, ותנאי הזיכיון, שעניינם ההוצאה לשם הפקה של סרטים ישראליים כמשמעותם בכללים שקבעה המועצה, בסכום שלא יעלה על 10 מיליון שקלים חדשים, עד יום ט' בטבת התשע"ה (31 בדצמבר 2014) (בסעיף קטן זה - התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע); הסכום האמור יעודכן בהתאם להוראות סעיף 8(ד) לתוספת השניה; (2) המועצה תחליט בדבר אישור התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע עד ליום עד יום ז' בכסלו התש"ע (24 בנובמבר 2009); (3) אישרה המועצה את התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, רשאית המועצה להורות לבעל הזיכיון למסור פיקדון כספי או ערבות בנקאית, בסכום שתורה המועצה, 30 יום לאחר אישור המועצה כאמור בפסקה (2), להבטחת ביצועה של התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, בנוסף על הערבויות שהמציא לרשות לפי סעיף 33(ב)(3); (4) מבלי לגרוע מהאמור בפסקה (3), אישרה המועצה את התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, ימסור בעל הזיכיון פיקדון כספי או ערבות בנקאית, עד ליום ד' בכסלו התשע"ב (30 בנובמבר 2011), בסכום ההוצאה שעל בעל הזיכיון להשלים לפי התוכנית שאושרה כאמור, בהפחתת הסכום שהפקיד בעל הזיכיון בהתאם לפסקה (3), להבטחת ביצועה של התכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, בנוסף על הערבויות שהמציא לרשות לפי פסקה (3) וסעיף 33(ב)(3); (5) המנהל יורה לבעל הזיכיון על תנאי הפיקדון הכספי או נוסח הערבות הבנקאית, לפי העניין, לפי פסקאות (3) ו- (4); (6) לא עמד בעל הזיכיון בהוראות התוכנית לדחיית הוצאה לקולנוע, או שלא מסר פיקדון כספי או ערבות בנקאית, שהיה עליו למסור לפי הוראות פסקאות (3) או (4), יראו בכך הפרה של תנאי מהותי בזיכיון, לעניין סעיף 37(א)(4).

ליאת גלזר: " הסברתי בישיבה הקודמת, לאור האפשרות שניתן לישראל 10 לדחות את מחויבויות הקולנוע עד לשנת 2014, הוצע לתת אפשרות מקבילה גם לזכייני ערוץ 2, אלה הוראות ראי להוראות הרלוונטיות של הגשת התכנית, אישורה, והפקדת פיקדון בסוף שנת 2011 שחלות על ישראל 10.

אמיר רוזנברג: יש עניינים שהכתפיים הצרות שלנו לא יכולות בסופו של יום לשנות, חוץ מדקלרציות, אבל אני מקווה שזה לא המקרה הזה, שבו ההערה תהיה כן מהותית וחשובה כי יש לנו הערה חשובה.

אמיר רוזנברג: זה לא על ערוץ 10, זה לא קשור לערוץ 10, זה לא דורש הסכמה והדיון בסעיף הזה, להוציא אותו או להכניס אותו לא מעכב את חקיקת חוק ערוץ 10.

אמיר רוזנברג: בישיבה הקודמת הובהר שהרציונאל של הסעיף הזה הוא ליצור שוויון משום שבין ערוץ 10 לערוץ 2 כבר אמרנו דברים שלא נחזור עליהם, לגבי הזכות של ערוץ 2 והעובדה שדווקא אסור לייצר את השוויון הזה.

אמיר רוזנברג: בגלל ראיית צופה פני העתיד אני רוצה להגיד משהו אחר, נאמר שההטבה שמקבל ערוץ 2 כאן בדחייה של 20 יום דומה למה שמקבל ערוץ 10 וזה לא העניין, זה לא מדויק.

אמיר רוזנברג: ערוץ 10 מקבל דחייה של חובות העבר שלו, שימו לב להבדל בנוסח, בעמוד 10 (2) למעלה, בכל הנוגע לערוץ 2 בעל הזיכיון הגיש למועצה לאישורה תכנית מפורטת, כולל שלבי פעולה להשלמה של התחייבויות שבהן לא עמד בעל הזיכיון במהלך תקופת הזיכיון.

אמיר רוזנברג: אלה חובות עבר, השלמה.

אמיר רוזנברג: בעוד שבכל הנוגע ל- (2) זה כבר סיפור אחר לחלוטין, כאן מדובר על דחיית התחייבויות לפי חוק זה היינו, דחייה של התחייבויותיו השוטפות.

אמיר רוזנברג: כלומר אם נעמיד את זה במספרים לערוץ 2, יותר נכון לרשת , יש חוב של 6 מיליון ₪, לקשת אין חובות, ה- 20 מיליון שדוחים להם בנויים משני הפרמטרים האלה.

אמיר רוזנברג: אחד של חוב עבר של 6 מיליון ₪, שאם היו רוצים לעשות שוויון - - -

טלי גורן: אז זה לא בסדר שעמדנו במחויבות?

אמיר רוזנברג: אם היו רוצים לעשות שוויון אמיתי, בהנחה שהטענות שלנו לשוויון היו נדחות, היו צריכים להגיד שאת חובות העבר – וזה התיקון שאנחנו מבקשים לעשות כאן, שאת חובות העבר, אותו נוסח בדיוק לערוץ 10, שיהיה לערוץ 2.

אמיר רוזנברג: את חובות העבר שלא קיימו יוכלו להשלים באותו אופן.

אמיר רוזנברג: דבר אחד אסור לעשות, אסור לדחות חוב שוטף.

אמיר רוזנברג: זה גם תקדים מסוכן, זה גם לא שיך לעיקרון השוויון, זה גם יזלוג אחר כך לסוגה העלית וגם אין בזה שום טעם.

אמיר רוזנברג: למרות הכתפיים הצרות שלנו, ההערה מהותית, יש לה השלכות מרחיקות לכת על העבר, תייחדו את זה רק לחוב, אם כבר תעשו סעיף אותו דבר, רק חובות עבר, ובזה תפתרו.

אמיר רוזנברג: אל תקראו לאנשים לדחות את השוטף שלהם לתקופה מאוחרת יותר.

אמיר רוזנברג: אם אתם רוצים, אחר כך תעשו חוק חדש לערוץ 2 ותתקנו את הדבר הזה.

טלי גורן: קודם כל אני מבינה שזה בעייתי שעמדנו במחויבויות הקולנוע שלנו, אנחנו צריכים לחשוב על זה שוב, אולי לייצר חוב ובזכות החוב הזה.

טלי גורן: ..

מנשה סמירה: יש לנו חובות בסוגה, אין לנו בעיה שתדחו בסוגה רק תתאימו את זה.

טלי גורן: זה אותו רציונאל, אתה בא ואומר, זה שעמדתם במחויבות שלכם לא מגיע לכם שוויון.

אופיר אקוניס: הודענו בתחילת הדיונים שנשמור על עיקרון השוויוניות.

נוגה רובינשטיין: אני חושבת שעיקרון השוויון לא צריך לחול בכל סיטואציה, במקרה הזה אני לא חושבת שיש הצדקה בגלל שמישהו לא שילם, לפרוש לו ואם מישהו שילם לא נפרוש לו, חוץ מזה שיש גם חובות מול ערוץ 2 למלא את הרובריקה הזו.

מנשה סמירה: יש חובות קולנוע גם לרשת וגם לקשת אף שעמדו בחלק מן השנים, על העיקרון שנאמר כאן ועל הדחייה לא אחזור.

אמיר רוזנברג: לא דיברתי על עיקרון השוויון, אין פה שוויון, דוחים את חובות העבר של 10 ויוצרים מנגנון לדחיית חוב שוטף של ערוץ 2.

אמיר רוזנברג: ערוץ 10 יבואו מחר ויגידו, דחיתם שוטף לשניים, עכשיו אני רוצה שוויון לדחות את השוטף שלי.

אמיר רוזנברג: ברור שכשאנחנו מצביעים, אנחנו אל מצביעים על השוויון, עיקרון השוויון הוא לא מה שהעליתי כרגע, להפך, הסעיף הזה מדבר אך ורק על דחיית שוטף, ואת הדבר הזה צריך למנוע ברמה הציבורית, יש בעיה ממדרגה ראשונה.

אופיר אקוניס: נצביע על הסעיף הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר

אתי בנדלר: בכפוף לכך שבפסקה (2) המועד שייכנס יהיה אותו מעוד שייקבע לזכייניות ערוץ 2.

אופיר אקוניס: בודאי, התאריכים יתוקנו בהתאם.

ליאת גלזר: סעיף 63 שעניינו חברת החדשות אומר שדינה כבעל זיכיון למעט בסעיפים מסוימים.

ליאת גלזר: עכשיו אנחנו מעדכנים את הסעיפים לאור סעיפים חדשים שהתווספו בתיקון הזה.

ליאת גלזר: אני אקריא: "תיקון סעיף 63 בסעיף 63(ד) לחוק העיקרי, במקום "54 ו- 60" יבוא "54, 60, 102א1 ו-102א2".

אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר

אופיר אקוניס: נמשיך, אם זה לא יפסל על ידי קבוצת חברי כנסת שלא אוהבים פרומואים בערוץ 2.

אופיר אקוניס: אגב, אני חושב שהביטויים שנשמעו חמורים ביותר, שאין להם מקום בשיח הציבורי, כל מיני ביטויים שנשמעו בשבוע שעבר, יכול להיות שהיה טעם לפגם לפרומו או לכל מיני תכניות שמואשמות אותם בתעמולה אנטי ציונית.

אופיר אקוניס: לא צריך להגזים אבל מצד שני אפשר לפעמים לכוון סאטירה לכיוונים אחרים, לגוון את הסאטירה.

ליאת גלזר: "תיקון סעיף 102.

ליאת גלזר: בסעיף 102 לחוק העיקרי, במקום "ולהעברת" יבוא "ובכלל זה הוראות לעניין תשלום הפרשי הצמדה וריבית וריבית פיגורים בשל תשלום לאחר המועדים שנקבעו כאמור, וכן את המועדים להעברת".

ליאת גלזר: תיקון שנועד לצורכי העברה, לעניין גביית ריבית פיגורים על איחור בתשלומי דמי הזיכיון והתמלוגים.

אתי בנדלר: הערת נוסח, לעומת סעיף 102א המוצע, נגיע בסעיף 7 , שם יש הגדרה של הפרשי הצמדה ריבית וריבית פיגורים ועוד הגדרות, כאן אין הגדרה, לא מה זה הפרשי הצמדה, לא מה זה ריבית ולא מה זה ריבית פיגורים והגדרה כזו אינה קיימת בחוק.

אתי בנדלר: לכן אני מציעה שאת ההגדרות שמופיעות בסעיף 102א המוצע לנושא הזה נמצאות להכניס גם כאן.

אתי בנדלר: אני מבקשת את אישור הוועדה בסעיף הזה לכלול הגדרות של הפרשי הצמדה, ריבית וריבית פיגורים.

לאה ורון: בסעיף 7 בהמשך תראה שאין הגדרות.

אתי בנדלר: ככל שיהיה צורך, אני מבקשת את הוועדה להסמיך אותי לכלול הגדרות כאלה.

אופיר אקוניס: הוועדה מסמיכה אותך.

ליאת גלזר: בחוק התקשורת אין לנו.

אתי בנדלר: אז אל תכללו גם בסעיף 102א אם אתם חושבים שזה מיותר.

אתי בנדלר: אסי מסינג שם ההוראה היא הוראה אופרטיבית, פה יש הסמכה לתקנות.

אתי בנדלר: הוראות לעניין תשלום הפרשי הצמדה ריבית וריבית פיגורים, זה לא הוראות - - -

לאה ורון: לאחר שהוועדה הסמיכה את היועצת המשפטית, להשאיר לה לבדוק אם צריך או לא צריך ולהתקדם הלאה.

אופיר אקוניס: אני מעלה להצבעה את הסעיף בכפוף לבדיקה של היועצת המשפטית.

אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר

ליאת גלזר: 6.

ליאת גלזר: תיקון סעיף 102א בסעיף 102א לחוק העיקרי – (1) במקום כותרת השוליים יבוא "שימוש בסכומים מתוך התמלוגים - הוראות מיוחדות"; (2) האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) על אף הוראות סעיף 101, רשאית הרשות לדחות, עד יום ו' בטבת התשע"ב (1 בינואר 2012) (בסעיף קטן זה - מועד הדחייה), העברת תמלוגים לאוצר המדינה בשל שנות הכספים 2008 עד 2011, בסכום כולל שלא יעלה על 20 מליון שקלים חדשים, לצורך שימוש בסכום האמור לשם כיסוי ההוצאות הכרוכות במילוי תפקידיה, ובלבד שלפני הדחייה כאמור אישר שר האוצר לפי סעיף 22 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985, את הצעת תקציב הרשות לשנת הכספים שבשלה מבוקשת הדחייה; סכומי התמלוגים שהעברתם לאוצר המדינה נדחתה לפי סעיף קטן זה יועברו לאוצר המדינה עד מועד הדחייה, בתוספת הפרשי הצמדה למדד המחירים לצרכן שמפרסמת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, מהמועד שבו היה על הרשות להעביר את התמלוגים לאוצר המדינה ועד להעברתם בפועל.

ליאת גלזר: "

אסי מסינג: לפי נתונים שמסרה הרשות השנייה, במהלך התקופה של השנתיים הקרובות, היא תזדקק ל- 20 מיליון ₪ נוספים לצורך כיסוי ההוצאות שלה, מעבר לדמי הזיכיון הצפויים להיגבות במהלך אותם שנים.

נחמן שי: איזה הוצאות?

אסי מסינג: צריך לזכור שיש פה הסדרי פרישת חובות, כספים שלא הועברו עדיין על חשבון העבר.

מנשה סמירה: שיסביר שהם לא שילמו את מה שהיו צריכים לשלם.

מנשה סמירה: חבר הכנסת שי חשב שזה מעבר לתקציב, זה לא מעבר לתקציב.

נחמן שי: אתה רוצה להשתמש ב-20 המיליון האלה כדי לכסות את הפער של תשלומים שלא שולמו.

אסי מסינג: במסגרת התקציב השוטף הרגיל, לצורף תפעול שלה רשות השנייה, מאחר ונוצרו חוסרים בין בעבר ובין בהווה על חשבון תשלומי דמי הזיכיון, יש צורך לרשות השנייה להשתמש בעוד 20 מיליון ₪, כאן, שמוצע, לעכב את התשלומים שלהם והתשלומים יעברו בסוף בתקופה.

נחמן שי: האוצר מוכן?

אסי מסינג: זו הצעת חוק ממשלתית.

אופיר אקוניס: מי בעד?

אופיר אקוניס: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים – אין הסעיף אושר

אסי מסינג: 7.

אסי מסינג: הוספת סעיפים 102א1 ו- 102א2.

אסי מסינג: אחרי סעיף 102א לחוק העיקרי יבוא: הסדר חובות - הוראות מיוחדות 102א(א) סעיף זה – "בעל זיכיון" - בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה; "ההפרש הצפוי" - ההפרש שבין סכום השווה לסך החובות בשל דמי זיכיון שהיה על בעלי הזיכיונות לשלם לפי סימן זה ערב המועד הקובע, בהפחתת חובותיהם בשל דמי זיכיון שהם חובות שאינם ניתנים לפריסה, שהם חובות כאמור בסעיף קטן (ג)(3) או שהם חובות שקוזזו לפי סעיף 102א2(א) ו-(ג), לבין סכום השווה לסך ההוצאות שצפויה הרשות להוציא עד למועד התשלום הדחוי כמשמעותו בסעיף קטן (ג)(1) בתוספת סך התמלוגים שהעברתם לאוצר המדינה נדחתה לפי סעיף 102א(ב); "הפרשי הצמדה וריבית", "מדד" ו-"ריבית פיגורים" - כמשמעותם לפי חוק פסיקת ריבית והצמדה, התשכ"א-1961; "חוב שאינו ניתן לפריסה" - סך החובות של בעל הזיכיון כמפורט להלן, לרבות הפרשי הצמדה וריבית: חוב בשל דמי זיכיון בעד תקציב התפעול השוטף של חברת החדשות כפי שנקבע לפי סעיפים 70(ב) ו-99, שהיה על בעל הזיכיון לשלם לפי סימן זה עד יום י' באב התשס"ט (31 ביולי 2009); חוב בשל דמי זיכיון שהיה על בעל הזיכיון לשלם לפי סימן זה מיום י"א באב התשס"ט (1 באוגוסט 2009) עד המועד הקובע; חוב בשל תמלוגים שהיה על בעל הזיכיון לשלם לפי סימן זה המחושבים עבור הכנסותיו מחודש אוגוסט 2009 עד החודש שקדם לחודש שבו חל המועד הקובע; לגבי בעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי - חוב בשל דמי זיכיון ותמלוגים שהיה עליו לשלם לפי הוראות סימן זה לפני המועד הקובע, בסכום של 10 מיליון שקלים חדשים; "המועד הקובע" - יום תחילתו של חוק הרשות השניה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 32)(הארכה בתנאים של זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי והסדר חובות), התש"ע-2009; "רווח" - רווח שנרשם בדוח הכספי השנתי של בעל הזיכיון, ולגבי שנת הכספים שטרם הוגש לגביה דוח כספי שנתי - רווח שהוצג בדוח אחר בשל אותה שנת כספים, כולה או חלקה, שאושר בידי רואה חשבון והוגש למנהל.

אסי מסינג: בעל זיכיון שיש לו במועד הקובע חוב בשל דמי זיכיון או בשל תמלוגים, שהיה עליו לשלם לפי סימן זה לפני אותו מועד (בסעיף זה - החוב הכולל), ישלם את חובו כאמור בתוך 14 ימים מהמועד הקובע.

אסי מסינג: על אף הוראות סעיף קטן (ב), שילם בעל זיכיון את החוב שאינו ניתן לפריסה במועד האמור באותו סעיף קטן, רשאי הוא לשלם את סכום ההפרש שבין החוב הכולל לבין החוב שאינו ניתן לפריסה (בסעיף זה - יתרת החוב הכולל), בהתאם להוראות המפורטות להלן, לפי בחירתו, ובלבד שהודיע למנהל על בחירתו כאמור, בתוך שבעה ימים מהמועד הקובע: חוב בשל דמי זיכיון בסכום שאינו עולה על סכום שקבעו לגביו השר ושר האוצר - רשאי בעל הזיכיון לשלמו עד יום ה' בטבת התשע"ב (31 בדצמבר 2011) (בסעיף קטן זה – מועד התשלום הדחוי), ובלבד שהסכום הכולל שיקבעו השרים לפי פסקה זו לכל בעלי הזיכיון לא יעלה על סכום ההפרש הצפוי, והכל בכפוף להוראות אלה:

אסי מסינג: החוב האמור ישא הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שנקבע לתשלומו ועד היום הקודם למועד הקובע; החוב האמור ישא הפרשי הצמדה למדד מהמועד הקובע עד למועד התשלום בפועל או עד למועד התשלום הדחוי, לפי המוקדם מביניהם; לא שולם החוב האמור עד למועד התשלום הדחוי, תתווסף מהמועד האמור ועד למועד תשלומו בפועל, ריבית פיגורים.

אסי מסינג: חוב בשל דמי זיכיון ותמלוגים, למעט בשל שנים שבהן היה לבעל הזיכיון רווח, בסכום שאינו עולה על 39 מיליון שקלים חדשים לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ השלישי או על 19.5 מיליון שקלים חדשים לבעל זיכיון לשידורי טלוויזיה בערוץ 2 - רשאי בעל הזיכיון לשלמו עד למועד התשלום הדחוי, בתשלומים ובמועדים כפי שיורה המנהל, ובלבד שלא יורה על מועד הקודם ליום כ"ה בטבת התשע"א (1 בינואר 2011), והכל בכפוף להוראות אלה:

אסי מסינג: החוב האמור ישא הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שנקבע לתשלומו ועד היום הקודם למועד הקובע; החוב האמור ישא, בשל התקופה שתחילתה במועד הקובע עד למועד תשלומו בפועל, ריבית בשל איחור בהעברת כספים מהמערכת הבנקאית, כפי שנקבעה בהודעת החשב הכללי במשרד האוצר, כשיעורה מזמן לזמן; כל עוד לא שילם בעל הזיכיון את החוב האמור, לא יבצע חלוקה כהגדרתה בחוק החברות, התשנ"ט - 1999, ולא יחזיר הלוואה שניתנה לו מאת בעל עניין; השר, בהסכמת שר האוצר, רשאי לקבוע הגבלות ותנאים נוספים שיחולו על בעל הזיכיון כל עוד לא שילם את החוב האמור.

אופיר אקוניס: אני מציע שנסיים פה ותתחיל את ההסבר בישיבה הבאה.

גיא קדם: אם אפשר באמת להתחיל בזה ביום רביעי , יש ברית לבני והייתי רוצה להשתחרר מהר, שאשתי לא תכעס...

אופיר אקוניס: קודם כל מזל טוב, תגיד לאשתך שעד 11:30 אתה משוחרר, מר מסינג יתחיל בסעיף הזה, תודה לכולם הישיבה נעולה.