ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 139, 2010-01-12 10:00

דוד רותם: תקנות החברות (הודעה על אסיפה כללית ואסיפת סוג בחברה ציבורית) (תיקון), התש"ע-2009.

שלי יחימוביץ': שתי התקנות הספציפיות האלו הן תקנות סבירות, הן לא קיצוניות, יש בהן היגיון פנימי.

שלי יחימוביץ': בסופו של דבר שתיהן זה סוג של הקלות לחברות.

שלי יחימוביץ': ההקלות האלו לגיטימיות בתוך מסגרת על.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על תיקון מאוד מקיף לחוק החברות שכולל בתוכו גם מקל וגם גזר.

שלי יחימוביץ': מי שהוביל ולחץ ששני הגזרים האלה התרחשו היו החברות עצמן.

שלי יחימוביץ': הם קיבלו את זה בדין.

שלי יחימוביץ': אם תגיד לי שאנחנו מאשרים את כל התקנות במסגרת המכלול של התיקון הנרחב אני אגיד בסדר.

דוד רותם: החוק עדיין לא הוגש.

מרים אילני: יש תזכיר.

מרים אילני: מחר אנחנו רוצים לקבל את האישור של שר המשפטים כדי להעלות אותו לוועדת שרים.

שלי יחימוביץ': אני לא מבינה מה כל כך בוער להביא את שני הגזרים הקטנים והחמודים האלה כאשר כל התיקון כמכלול לא מובא בפנינו.

שלי יחימוביץ': אין בזה היגיון.

שלי יחימוביץ': שתי התקנות האלו זה סוג של הקלה לחברות.

שלי יחימוביץ': אגב, אני לא כל שלמה איתן.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שפרסום בעיתון אחד זה לא מספיק.

מרים אילני: זה נשאר בשני עיתונים כמו שזה היום, רק הפרסום יהיה קצר יותר.

דוד רותם: מה שהם עושים פה זה מסדרים את "מקור ראשון", "המודיע" ואת כל העיתונים האלה שעד היום התפרנסו מעמודים שלמים.

דוד רותם: עכשיו הם יקבלו מודעות קטנות יותר.

שלי יחימוביץ': אני מזכירה לכם שפרסום המודעות הוא לא רק כסף לעיתונים אלא בסופו של דבר להביא לידיעת הציבור.

מרים אילני: לכן לא ויתרנו על הפרסום באופן כללי.

מרים אילני: ההפניה היא לאתר של רשות לניירות ערך.

מרים אילני: ההנחה היא שהציבור שמשקיע ישירות בניירות ערך הוא ציבור שחשוף לאתר של ניירות ערך ויש לו נגישות למידע הזה.

דוד רותם: לזה נגיע כשנדבר על התקנות.

דוד רותם: מה שאומרת חברת הכנסת שלי יחימוביץ זה דבר אחר לגמרי.

דוד רותם: היא אומרת שתיקון 10 לחוק החברות הוא תיקון מקיף ושלם של הרבה דברים.

דוד רותם: חלק מהם מטיל גזרות על החברות הציבוריות, חלק מקל איתן.

דוד רותם: באתם פה עם סט של 2 תקנות שבאות להקל.

דוד רותם: למה שלא נתקן קודם את תיקון 10?

דוד רותם: למה שלא תבואו עם התקנות אחרי שנתקן את כולו ונראה מה מכניסים לתוכו?

דוד רותם: מרים אילני יש עוד סט של תקנות של הליך אישור הדוחות הכספיים.

דוד רותם: זה דבר שלא מקל עם החברות.

דוד רותם: שם יש לי בעיה אחרת.

מרים אילני: מדובר בהליך אישור הדוחות הכספיים בחברה ציבורית.

מרים אילני: זה מטיל עליהן חובה לבחון את הדוחות לפני שזה בא לאישור הדירקטוריון.

מרים אילני: זה תיקון מאוד מהותי.

מרים אילני: ההערה שלך לעניין תזכיר 10 זה הכל נובע מזה שזה חקיקה ראשית וזה חקיקת משנה.

מרים אילני: יותר קל להביא חקיקת משנה מבחינת לוחות זמנים.

מרים אילני: אין פה איזו מגמה של הקלה.

שלי יחימוביץ': אני לא חושבת שאתם עושים דברים בזדון.

שלי יחימוביץ': עשיתם עבודה מצוינת עם התיקון.

שלי יחימוביץ': אני בטוחה שכוונותיכם טובות, אבל בסוף בוחנים את התוצאה.

שלי יחימוביץ': אם במבחן התוצאה אנחנו נשארים רק עם ההקלות, אני חושבת שיותר נכון לבחון את התיקון עם האיזונים, עם הבלמים, עם הגזרים, עם המקלות, עם ההגבלות.

שלי יחימוביץ': אז אפשר לקבל החלטה.

דוד רותם: יש לנו את הסט השלישי של התקנות.

מרים אילני: הוא נמצא פה ממאי.

מרים אילני: הוא בא הרבה לפני ההקלות האלו.

מרים אילני: אלו תקנות מאוד דחופות שאנחנו רוצים להעביר.

שלי יחימוביץ': זה גם דחוף לכם?

מרים אילני: לא.

שלי יחימוביץ': אז אולי כדאי לדחות את זה.

מרים אילני: אני לא חושבת שיש פה התנגדות לעצם העניין.

מרים אילני: אני לא חושבת שיש סיבה לדחות אם התכנסנו.

שלי יחימוביץ': לאחרונה החברה לישראל חילקה אופציות לניר גלעד.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהציבור צריך להיות חשוף למהלך הזה שהוא מאוד בעייתי, שיש לו היסטוריה.

שלי יחימוביץ': ברגע שתהיה מודעה קטנה.

שלי יחימוביץ': .

שיראל גוטמן-עמירה: לא תהיה על זה מודעה.

שיראל גוטמן-עמירה: ניר גלעד הוא מנכ"ל החברה לישראל.

שיראל גוטמן-עמירה: לא יהיה על זה גילוי בעיתונים, יהיה על כך גילוי רחב מאוד בדיווחים המידיים של החברה באתר האינטרנט.

שלי יחימוביץ': לא חלה עליהם חובה לפרסם את זה?

שיראל גוטמן-עמירה: לא בעיתונים.

שיראל גוטמן-עמירה: הדיון עצמו בנוגע למה שחברת הכנסת שלי יחימוביץ מדברת עליו חשוב יותר ומהותי בשלב שבו ישקלו לבטל בכלל את חובת פרסום.

שיראל גוטמן-עמירה: גם העמוד שניתן קודם, שתרם כסף גדול מאוד לעיתונים אבל לקח כספים רבים מהחברה, לא בהכרח ממצה את הדברים החשובים ביותר שיש בעסקה.

שיראל גוטמן-עמירה: הוא עשוי לייצר איזו שהיא נטייה ללכת ולקרוא רק את התמצית הזאת ולוותר על השאר.

שיראל גוטמן-עמירה: ברגע שבאים ואומרים שבאתר כזה וכזה יש את עסקת בעלי השליטה או את התשלום ליו"ר, זה דבר שמשרת את הציבור שיושב בבית קפה ומסתכל בעיתון.

דוד רותם: איזו מודעה תתפרסם?

שיראל גוטמן-עמירה: תתפרסם מודעה קצרה.

דוד רותם: כשהייתי עורך דין צעיר היה צריך לפרסם במודעה צו ירושה בנוסח שהיה בתקנות.

דוד רותם: היו 3 עיתונים שהיו מקבלים את כל הפרסומים האלה.

דוד רותם: זה היה "המודיע", "שערים" ועוד איזה שהוא עיתון בערבית.

דוד רותם: בזה יצאנו ידי חובה.

דוד רותם: ידענו שאף אחד לא קורא את העיתונים.

דוד רותם: אלו היו מודעות שהיו מתחבאות בין מודעות האבל.

דוד רותם: כשיש עמוד שלם בעיתון זה כבר משהו אחר.

דוד רותם: נכון שזה עולה כסף לחברה - אני חושב שאתם מגזימים בסכומים – אבל לפחות זה מושך את העין.

שיראל גוטמן-עמירה: אתה צודק בדוגמה שנתת.

דוד רותם: תיקחי לדוגמה את מודעות התכנון והבנייה.

דוד רותם: אנחנו רואים מאות כאלו שמתפרסמים יום יום.

מרים אילני: בגלל שצמצמנו את התוכן של המודעה קבענו סעיף ספציפי שמדבר על צורת המודעה.

מרים אילני: בסעיף 4ב כתוב שהמודעה תהיה ברורה וקריאה.

מרים אילני: גודל הגופן במודעה לא יפחת מ-12, ומסגרת, הכותרות והמועדים שבה יהיו מובלטים והמרווח בין השורות בה יהיה לפחות רווח בודד.

מרים אילני: זה בא לענות על ההערה הספציפית שלך שבגלל שהקטנו את התוכן זה עשוי להיות מודעה כזאת שאי אפשר לקרוא.

מרים אילני: נתנו את דעתנו לעניין הזה.

שלי יחימוביץ': אני לא נגד שתי התקנות האלו, אבל עצם הדיון לגופו לא נכון בקונטקסט הזה.

שלי יחימוביץ': ברוב האספות היום מצביעים על פי תקנות פרטי ההצבעה.

שלי יחימוביץ': אם מישהו מנהל ניירות ערך בבנק והוא ממלא בטופס של החשבון שהוא רוצה לקבל את כתבי ההצבעה לאינטרנט.

שלי יחימוביץ': .

שלי יחימוביץ': שלי יחימוביץ את נכנסת איתי לגופו של עניין.

שלי יחימוביץ': אני לא רוצה להיכנס לגופו של עניין.

שלי יחימוביץ': אתן מניחות שיהיה מאוד קל לאשר את הדברים האלה ויהיה קשה לאשר את הסט הבא.

שלי יחימוביץ': כאן נעוץ שורש העניין.

שלי יחימוביץ': את זה נאשר בשניות.

שלי יחימוביץ': הבעיה תהיה בסט הבא.

דוד רותם: שלי, אני אצביע על כל התקנות יחד.

דוד רותם: אני יודע שבסט השלישי יש את המקל.

דוד רותם: אני גם יודע שיש בעיה בדרך שבה מנסים להביא את המקל.

מרים אילני: ננסה לשכנע אותך אחרת.

מרים אילני: זה רק על סוג מסוים של חברות.

מרים אילני: לא מדובר על כלל החברות הציבוריות.

מרים אילני: מדברים רק על חברות שהנפיקו אגרות חוב לציבור.

נתי שילה: נוצרה בעיה היות וחברות חייבות לפרסם מודעות על אסיפות בשתי הוראות חוק.

נתי שילה: מודעה אחת על פי התקנות שמובאות כרגע, מודעה שנייה על פי תקנות מכוח חוק ניירות ערך.

נתי שילה: בתקנות על פי חוק ניירות ערך נעשתה עבודה בעניין הזה.

נתי שילה: נקבעה שם מתכונת יותר מצומצמת לפרסום מודעות.

נתי שילה: מה שקורה זה שיש חוסר התאמה.

דוד רותם: אלו תקנות שאושרו בוועדת כספים?

נתי שילה: כן.

נתי שילה: חייבת להיות זהות מבחינת החברות.

נתי שילה: לא ייתכן שלפי תקנה 1 אתה צריך מודעות כאלו, לפי תקנה 2 אתה צריך מודעות אחרות ואז אתה רואה בעיתון מודעה אחת יותר קטנה, מודעה אחת יותר גדולה.

נתי שילה: צריכה להיות השוואה של התקנות לציבור המשתמשים.

נתי שילה: זה לא על חשבון המידע לציבור.

מרים אילני: אנחנו נתחיל עם הודעה על אסיפה כללית ואסיפת סוג בחברה ציבורית.

מרים אילני: המטרה של התקנות האלו היא לעשות הבחנה בין הודעה למודעה.

מרים אילני: ההודעה היא לבעלי המניות באופן אישי.

מרים אילני: לגביהם אנחנו לא עושים שינוי.

מרים אילני: המידע שם יהיה רחב כפי שהוא היום.

מרים אילני: הכוונה היא לצמצם את המודעה בעיתון מבחינת התוכן שלה.

מרים אילני: עיקר השינוי הוא בשאלה אם יהיה פירוט של ההצעה עצמה.

מרים אילני: היום ההוראה אומרת שבהודעה ובמודעה צריך את תמצית ההחלטות המוצעות.

מרים אילני: את תמצית ההחלטה המוצעת אנחנו משמיטים ממודעה בעיתון.

מרים אילני: אנחנו כותבים רק את סדר היום לאסיפה.

מרים אילני: בנוסף, כאשר האסיפה היא כזאת שעל סדר יומה יש נושא שחייב לאפשר הצבעה בכתב, המודעה היום מאוד ארוכה וכותבת את ההליך של עמדות עמדה, כתבי הצבעה, איך להצביע ומה הזכויות של בעלי המניות.

מרים אילני: כל הקטע הזה של ההודעה ירד מהמודעה בעיתון ויופיע רק בהודעה לבעל המניות באופן אישי.

מרים אילני: כל התוכן הזה יופיע באתר של רשות ניירות ערך.

דוד רותם: כל הנושא של כתבי הצבעה לא חייב להיות גם היום.

דוד רותם: תקראי את סעיף 4(א) הישן.

דוד רותם: כתוב שם שבהודעה יצוין סוג האסיפה.

מרים אילני: ב-4(ג) כתוב שלגבי מודעה על אסיפה כללית בחברה ציבורית אשר על סדר יומה נושאים שהם לפי סעיף 87, שזה כתבי הצבעה, צריך את כל המלל שמופיע.

מרים אילני: את זה נפנה לאתר האינטרנט של רשות ניירות ערך.

דוד רותם: השינוי היחידי ב-4(ג) זה שחלות עליהם תקנות כתבי הצבעה.

דוד רותם: צריך לציין את הכתובת, את ההצבעה, את זה שבעל המניות רשאי, את זה שחבר בורסה ישלח.

דוד רותם: בזה אתם לא נוגעים.

מרים אילני: אנחנו נוגעים בהם.

מרים אילני: ב-4(א) החדש אנחנו כותבים שאם המודעה היא כזאת שעל סדר יומה נושאים שחלים עליהם תקנות כתבי הצבעה, אז מה שצריך זה רק את המועד האחרון להמצאת הודעות עמדה.

מרים אילני: בחברה שמאפשרת הצבעה באמצעות האינטרנט צריך לציין את העובדה שאפשר להצביע באמצעות האינטרנט.

דוד רותם: יש לכם דוגמה לאיך תיראה המודעה?

מרים אילני: אין לי דוגמה מוכנה.

גד סואן: אני רוצה לספר איך התחיל כל הסיפור.

גד סואן: איגוד החברות הציבוריות היה זה שפנה ליו"ר שוק ניירות ערך לפני 9 שנים או 10 שנים.

גד סואן: הוא אמר שצריך להתחיל להתכונן לעידן המודרני, לעידן של האינטרנט ושצריך ללכת לדיווחים אלקטרוניים.

גד סואן: היו לנו דיונים עם יו"ר רשות ניירות ערך, מירי כץ.

גד סואן: בהתחלה היא אמרה שזה לא רציני, אבל בסופו של דבר היא השתכנעה מהדברים האלה והלכה למבצע שנעשה בקצב מאוד מזורז.

גד סואן: אנחנו לא האמנו שאפשר כל כך מהר לעשות את זה.

גד סואן: הקימו את האתר של רשות לניירות ערך.

גד סואן: הדיווחים נעשים בצורה אלקטרונית.

גד סואן: הבורסה עשתה את האתר שלה.

גד סואן: יש לנו את מאיה ואת מגנא.

גד סואן: כל החברות מדווחות.

גד סואן: הפרסום שנעשה באתרים האלה עונה על דעת כל מי שקשור בצורה כזאת או אחרת לשוק ההון על כל הצרכים.

גד סואן: האינפורמציה שם נגישה בצורה שאין להשוות למה שהיה לפני 10 שנים.

גד סואן: באף מדינה בעולם לא נהוג לפרסם מודעות.

גד סואן: לא בארצות הברית, לא באנגליה, לא בגרמניה.

גד סואן: הצעד המשלים של זה היה בבקשה לשחרר אותנו מלפרסם.

גד סואן: החברות נטלו עליהן עול גדול עם העניין של המחשוב וההודעות שמועברות באמצעות האינטרנט.

גד סואן: אנשי רשות ניירות ערך מרוצים מאוד מהתהליך הזה.

גד סואן: זה מקל מאוד על כל המערכת.

גד סואן: אדוני הביע חשש שההוצאות שכרוכות בפרסום הן לא כל כך גדולות כפי שאמרו פה נציגי הרשויות.

גד סואן: ההוצאות הן גדולות מאוד.

גד סואן: מודעה בעיתון על דף שלם, כמו שהרבה חברות צריכות עדיין לעשות, עולה 20 אלף , 30 אלף שקל.

דוד רותם: הם מפרסמים ב"מקור ראשון", ב"הצופה".

גד סואן: הם מפרסמים ב"דה-מרקר" וב"גלובס".

דוד רותם: אתם תראו ש-5 עמודים או 10 עמודים ב"מקור ראשון" זה מודעות של חברות.

נתי שילה: זה דיל עם "גלובס".

גד סואן: אין לנו טענות נגד זה ש"גלובס" מעביר ל"מקור ראשון".

דוד רותם: אתם מקבלים שתי מודעות במחיר אחד.

מרים אילני: מה רע ב"מקור ראשון"?

דוד רותם: לא אמרתי שזה רע ב"מקור ראשון".

דוד רותם: זה רק עיתון שהמחירים בו הם לא בשמיים.

גד סואן: אני קורא את "דה-מרקר" ואת "גלובס".

גד סואן: את "מקור ראשון" רק לעיתים רחוקות.

גד סואן: אני רואה עמודים שלמים ב"דה-מרקר", ב"הארץ" וב"גלובס".

גד סואן: החברות שואלות לשם מה.

גד סואן: הדפים השלמים, מה שנקרא הסדינים, לא מביאים שום תועלת כי אף אחד לא קורא אותם ולא מסתכל בהם.

גד סואן: אם יש מודעה קטנה מאירת עיניים שאומרת לפנות לאתר זה וזה, כששם יש אינפורמציה הרבה יותר רחבה וחשובה, זה יותר מועיל.

גד סואן: כל אנשי שוק ההון, לרבות המשקיעים, מקבלים את כל האינפורמציה הנחוצה להם במגנא ובמאיה.

דוד רותם: אם לא קוראים את הסדינים אז בודאי שאף אחד גם לא קורא מודעות קטנות.

דוד רותם: הן לא יעוררו תשומת לב.

דוד רותם: אני קורא את שם החברה, את התאריך ומרפרף כדי לדעת מה רוצים ממני.

גד סואן: ואז מפנים אותך לאתר כך וכך.

דוד רותם: בבניין הזה יש ימים שהאינטרנט נופל.

דוד רותם: הבניין הזה חי על אינטרנט.

דוד רותם: אתה יכול לשבת פה ימים בלי לדעת מה קורה במליאה, בלי לדעת מה קורה בהצעות משום שהאינטרנט נפל.

גד סואן: לפני כחצי שנה זומנו לדיון בוועדת הטכנולוגיה בראשות חבר הכנסת מאיר שטרית על נושא שהיה קשור לאיזה שהן הוראות איך להיכנס לדבר כזה או אחר.

גד סואן: הוא נשא נאום חוצב להבות על כך שזאת שערורייה שרשות ניירות ערר ומשרד המשפטים עוד מתירים בכלל לפרסם מודעות כאלו.

גד סואן: הוא אמר שלדעתו צריך לחסל את זה כי אין מי שקשור לשוק ההון שלא משתמש באינטרנט, לרבות המשקיעים הקטנים.

דוד רותם: אני את הנאומים חוצבי הלהבות מכיר.

דוד רותם: פעם היה נושא אותם מיקי איתן, מאיר שטרית.

דוד רותם: בוועדה הזאת היה לנו דיון בשנה שעברה בנושא המכרזים כך שבמקום שזה יפורסם בהודעות זה יפורסם באתר האינטרנט, אבל התקלות לא מפסיקות לקרות.

דוד רותם: יש פה כוונה - חברת הכנסת יחימוביץ אמרה בצדק- להגן על ציבור המשקיעים במקרים מסוימים.

דוד רותם: אם היית אומר לי לבטל את חובת הפרסום והמודעות זה היה משהו אחר.

דוד רותם: אני לא יודע למה צריך הודעה לפי הגישה הזאת.

דוד רותם: תפרסמו רק באינטרנט.

מרים אילני: ההודעה היא רק לבעלי המניות שרשומים במרשם באופן ישיר, לא דרך החברה לרישומים.

דוד רותם: אני רשום ישירות במרשם.

דוד רותם: למה צריך לשלוח לי הודעה?

דוד רותם: אם אתם אומרים שממילא אנשים לא רואים את זה, לא קוראים את זה ואין לזה שום חשיבות, אז תשלחו הכל דרך אתר האינטרנט.

דוד רותם: עצם העובדה שאת עושה הבחנה בין מי שרשום במרשם באופן אישי לבין מי שיש לו את זה בחברות לנאמנות זה לא טוב.

גד סואן: זאת בעיה שאנחנו מלינים עליה הרבה זמן, היא לא קשורה לכאן.

גד סואן: לעניות דעתי הרבה יותר טוב לו החברה הייתה יכולה לפנות לכל אחד באופן אישי, אבל אין לה רשימה כזאת.

מרים אילני: כשיש רשימה אומרים לה לשלוח באופן אישי.

מרים אילני: ההנחה היא שהוא ביקש להיות רשום כי הוא רצה קשר יותר אישי עם החברה.

דוד רותם: ממילא אתם אומרים שכל הקשר הישיר הוא דרך אתרי האינטרנט.

שיראל גוטמן-עמירה: יש עוד קשר.

שיראל גוטמן-עמירה: לא ניתן לחשוד ברשות לניירות ערך שאין רצונה להגן על ציבור המשקיעים.

שיראל גוטמן-עמירה: לפני מספר שנים עברו תקנות החברות (הודעות בכתבי הצבעה) על כך שרוצים להביא את המידע הזה ואת אפשרות ההצבעה עד הבית.

שיראל גוטמן-עמירה: כשאתה ממלא טופס בבנק ויש לך ניירות ערך אתה יכול לבקש שבכל עת שתפורסם הודעה על עסקה כזאת או אחרת הדברים יגיעו אליך עד הבית, אם באמצעות האינטרנט או באמצעות הדואר.

שיראל גוטמן-עמירה: אתה תוכל גם להצביע באותו אופן.

שיראל גוטמן-עמירה: שם אתה לא רק תקבל את הפירוט של האתר, אלא גם פרסום מאוד רחב במה דברים אמורים.

שיראל גוטמן-עמירה: הנגישות הרבה יותר טובה באמצעות הדיוור הזה עד הבית מאשר ב"מקור ראשון", ב"מודיע" או ב"גלובס" כאשר אתה רואה את זה בצורה אקראית.

דוד רותם: אני לא רואה את זה בצורה אקראית.

דוד רותם: יש אנשים שבבוקר פותחים את העיתון ומחפשים את המודעות האלו.

דוד רותם: זה לא שקראתי את העיתון ובמקרה נתקלתי במודעה.

דוד רותם: מכיוון שיש שם סדין זה בולט לעיניים.

שיראל גוטמן –עמירה: אומרים לך שביום זה וזה תעלה עסקת בעלי שליטה לאישור בעלי המניות.

שיראל גוטמן –עמירה: מפנים אותך לאתר כזה וכזה באינטרנט.

דוד רותם: כשאת מפנה אותי למקום אחר במקום לשים לי את זה על הסדין הדברים הם אחרת, כי אז אני צריך ללכת לאינטרנט וכשאני מגיע לפה נופל האתר.

שיראל גוטמן-עמירה: זה לא עניין של יום אחד.

שיראל גוטמן-עמירה: מדובר ב-25,30 ימים.

שיראל גוטמן-עמירה: חלק גדול מהמשקיעים הם משקיעים מוסדיים שמנהלים את כספם של אחרים.

שיראל גוטמן-עמירה: על שכאלה יש חובות הצבעה באסיפות מסוימות.

שיראל גוטמן-עמירה: הם מחויבים לבחון את פרטי המידע.

שיראל גוטמן-עמירה: לרוב אתה תראה כתבה עוכבת באותם עיתונים הרבה יותר לגופו של עניין עכב טענה של מוסדי כזה או אחר על בעיה או פגמים שמתגלים באסיפה.

שיראל גוטמן-עמירה: אלה הדברים שאולי החשיפה והתקשור שלהם חשובים יותר.

שיראל גוטמן-עמירה: אם תקרא את זה בצורה דווקנית אתה תראה את הפרטים ואת הפנייה לאתר האינטרנט.

שיראל גוטמן-עמירה: אם היית רואה את כל הסדין זה לא היה מספיק לך על מנת לקבל את החלטת ההשקעה.

דוד רותם: אז הייתי מחליט אם ללכת או לא ללכת לאתר האינטרנט.

דוד רותם: צריך לשנות חוק או תקנות כשיש בעיה.

דוד רותם: מה הבעיה שיש לכם היום?

שיראל גוטמן-עמירה: הכספים המיותרים הם בסופו של דבר עלויות על בעלי המניות.

שיראל גוטמן-עמירה: כל האסיפות האלו לא יוצאות מכיסו של בעל השליטה.

דוד רותם: כמה עולה מודעה גדולה ומודעה קטנה?

דוד רותם: אני רוצה לראות כמה זה יחסוך.

נתי שילה: בגודל ממוצע השינוי הזה יגרום לקיטון של שני שליש מהמודעה הקיימת.

דוד רותם: כמה עולה היום מודעה?

גד סואן: 20 אלף ומעלה לעמוד.

דוד רותם: באיזה עיתון?

גד סואן: "גלובס", "דה- מרקר".

דוד רותם: מה יהיה גודל המודעה אם אני מקבל את התקנות?

נתי שילה: שליש מהמודעות הקיימות.

נתי שילה: זה כל מיני פרטים טכניים.

גד סואן: עשינו חשבון לפני מספר שנים שסך כל ההוצאות על פרסום בעיתונים לחברות הציבוריות זה עניין של עשרות מיליוני שקלים.

דוד רותם: יש לי עם זה קושי.

דוד רותם: אני לא מבין מה הבעיה חוץ מאשר לחסוך כסף.

מרים אילני: זאת הבעיה היחידה.

מרים אילני: בכל המקרים שיש הוראות מסוימות לעניין פרסום של תקנות של אסיפה כללית שחלות עליהן תקנות כתבי הצבעה הנוסח אומר שרק אם חל על זה סעיף 87 לחוק החברות.

מרים אילני: לפי התקנות יש פטור מהתחולה כשלבעל השליטה יש רוב באסיפה.

מרים אילני: הבהרנו בנוסח שרק כאשר התקנות חלות יש חובה לפרסם באופן מיוחד.

דוד רותם: אין ספק שעמוד בעיתון "מקור ראשון" לא עולה כמו עמוד ב"גלובס", לכן מפרסמים את זה בעיתונים האלה.

דוד רותם: אף אחד לא רוצה שיראו את זה.

דוד רותם: מעניין אותי לדעת אם יש פה עניין של עלות תועלת.

גד סואן: בוודאי, כי אחרת לא היו באים ומבקשים מאיתנו.

דוד רותם: יכול להיות שיש סיבות אחרות.

דוד רותם: האם אתם יכולים לבדוק עלויות?

מרים אילני: נבדוק.

דוד רותם: תבדקו כמה עולה לפרסם בעיתון כמו "מקור ראשון".

שיראל גוטמן-עמירה: אנחנו לא רוצים לעודד פרסום בעיתונים שהם לא כלכליים.

דוד רותם: זה שאתם לא רוצים לעודד זה בסדר, אבל מכיוון שלא מנעתם לפרסם את זה תבואו ותגידו שצריך לפרסם את זה באחד מעיתוני הערב.

שיראל גוטמן-עמירה: אם תברר בעיתונים הכלכליים אם הם רואים בזה קיטון בהכנסות הם יענו לך שכן.

דוד רותם: יכול בהחלט להיות, כי יכול להיות שיש הסדרים בין עיתונים.

דוד רותם: גם זה יכול להיות.

מרים אילני: אנחנו נבדוק את העלות בעיתון כלכלי ובעיתון לא כלכלי.

דוד רותם: למה אני צריך בעיתון כלכלי?

מרים אילני: אין חובה.

מרים אילני: הייתה בקשה לבטל לגמרי.

מרים אילני: לא הסכמנו, כי אנחנו חושבים שיש תועלת בזה שאדם מדפדף ורואה את המודעה העיקרית שאומרת שיש אסיפה כללית וזה סדר היום שלה.

מרים אילני: מבחינתנו זה העיקר.

מרים אילני: ברגע שיש סדר יום אתה יודע אם זה מעניין אותך להתעמק בזה או לא.

מרים אילני: תמצית ההחלטה לא צריכה להופיע בעיתון.

מרים אילני: אני לא רואה בזה חשיבות.

דוד רותם: כמה יכולה לחסוך תמצית ההחלטה?

שיראל גוטמן-עמירה: מדובר בחיסכון משמעותי.

שיראל גוטמן-עמירה: 2.

שיראל גוטמן-עמירה: תקנות החברות (הקלות בעסקאות עם בעלי עניין) (תיקון), התש"ע-2009

מרים אילני: התקנות הבאות זה תיקון לתקנות החברות (הקלות בעסקאות עם בעלי עניין).

מרים אילני: חוק החברות קובע שעסקה בין חברה ציבורית לבעל השליטה, עסקה חריגה או עסקה של שכר בין חברה ציבורית לבעל השליטה בה או קרובו וכן עסקה אחרת שלאדם אחר יש עניין אישי בה, טעונה אישור של ועדת ביקורת הדירקטוריון והאסיפה הכללית.

מרים אילני: באסיפה הכללית צריך רוב של שליש מקרב אלה שאין להם עניין אישי בהצבעה.

מרים אילני: החוק אומר שאם אין למעלה מאחוז שהתנגד מכלל בעלי המניות בחברה, העסקה עוברת.

מרים אילני: נתקלנו בהקשר של עסקאות של חברת חשמל שבהן המיעוט מקרב הציבור זניח, שזה 0.15%.

מרים אילני: גם אם נכנס את האסיפה בעל השליטה יעביר את ההחלטה, לכן אין טעם בכינוס של האסיפה.

מרים אילני: יש עוד מקרים בחוק החברות שייתכן שבהם אין טעם בכינוס האסיפה כי לבעל השליטה יש שליטה בהחלטה והוא שולט בכלל ההכרעה.

מרים אילני: יש חשיבות לעצם קיום האסיפה במקרים רבים כדי לשמוע את המיעוט.

מרים אילני: אנחנו לא אומרים שבכל פעם שבעל השליטה שולט בהחלטה אנחנו מוותרים על אסיפה כללית.

מרים אילני: במקרה הספציפי הזה אנחנו חושבים שאין חשיבות לעמדה של המיעוט באסיפה ויש מקום לתת את ההקלה הזאת.

אייל נייגר: המקרה ברור.

אייל נייגר: ההצעה פה משקפת עלות תועלת.

אייל נייגר: נכון לטעמנו לא לכנס אסיפה.

אייל נייגר: הניסוח שכאן נסמך על מונח של עניין אישי.

אייל נייגר: עניין אישי הוא לא שיעור אריתמטי, זה מונח פרשני.

אייל נייגר: צריך להיזהר שלא ייווצר מצב שאנחנו נגלה שהמנגנון החשוב של אישור עסקאות בעלי שליטה יברח לנו דרך הסעיף החדש הזה.

אייל נייגר: אינני מציע ליצור מנגנון מסורבל שיבחן את אמיתות התוצאה שמביאה להקלה.

אייל נייגר: היינו מציעים שתהיה שקיפות מלאה על הדרך שבה הגיעו לתוצאה של אחוז משאינם בעלי עניין אישי.

מרים אילני: אתה לא רוצה להציע שתהיה בחינה של התקיימות התנאי.

מרים אילני: זה קיים היום בתקנות.

מרים אילני: ברישא של תקנה 1 כתוב שוועדת הביקורת והדירקטוריון של חברה ציבורית אישרו שהתקיימו התנאים האלה.

מרים אילני: יש את הבחינה הזאת כבר בתקנות עצמן.

דוד רותם: נניח שיש 4 בעלי מניות שמחזיקים 99.1 ועניין אישי יש רק לשניים מהם.

מרים אילני: הוא אמר שהוא לא רוצה לסבך ולקבוע הליך אישור של עצם התקיימות התנאי.

מרים אילני: אני אומרת שהוא לא מסבך כי יש כבר הליך של בחינת עצם התקיימות התנאי בתקנות עצמן.

שיראל גוטמן-עמירה: ככל שתאושרנה התקנות האלו תהיה שקיפות למי שיש עניין אישי ולמי לא.

שיראל גוטמן-עמירה: בכל פעם שיש תיקון בחוק החברות ובתקנות החברות אנחנו בוחנים איזו התאמה דרושה בגילוי לציבור הודות היישום.

שיראל גוטמן-עמירה: תיקון מתבקש זה גילוי למי יש עניין אישי ולמי לא.

דוד רותם: בתקנות האלו אני לא רואה שיש בעיה.