ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 61, 2010-01-05 13:00

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: נחליט בעניין אחרי שנשמע את נציג או נציגת הנשיאות כשיהיו כאן.

יריב לוין: (לאחר הפסקה)

יריב לוין: אלכס, אתה רוצה שנעשה הפסקה, אני לא אעכב אותך.

יריב לוין: אתה רוצה שנעלה את הערעורים עכשיו?

יריב לוין: אני אעצור את הדיון.

יריב לוין: נעשה הפסקה בדיון של התקנון לטובת הנושא של הערעורים.

יריב לוין: חברת הכנסת מירי רגב איננה ולפיכך אנחנו לא נוכל לדון בערעור והוא למעשה נדחה.

יריב לוין: הערעור יורד.

יריב לוין: לגבי הערעור של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

יריב לוין: חבר הכנסת אופיר פינס היה כאן.

יריב לוין: הוא אמר את הדברים ותמצת.

יריב לוין: אני נסה לתמצת ואני מקווה שאני אבטא נכונה את מה שהוא אמר.

יריב לוין: הנושא שלו זה הרפורמה הכלכלית של 2010, מים, מע"מ, תחבורה ציבורית ומס הכנסה.

יריב לוין: הוא אמר שמדובר בנושא מאוד מהותי של המדיניות הכלכלית, שראוי שתידון בכנסת.

יריב לוין: מדובר בשורה ארוכה של נושאים בעלי חשיבות רבה, גם מים, גם מע"מ, גם תחבורה ציבורית וגם מס הכנסה שאותם הוא כינס להצעה אחת.

יריב לוין: לכן, לטעמו, הוא מצא לנכון לחרוג ממנהגו וכן להגיש את הערעור הזה מפני שהוא חושב שלא יתכן שהכנסת לא תיתן דעתה לנושאים הללו.

אלכס מילר: אדוני יושב ראש הוועדה, הנשיאות דנה בכל הנושאים הללו.

אלכס מילר: מכיוון שהנושאים של רפורמות במס נדונו בעבר ובהווה בוועדות הכנסת, כל הוועדה ברפורמה שקשורה אליה.

אלכס מילר: בוועדת הכספים דנו לא מעט בנושא המים.

אלכס מילר: גם היום עלה נושא המים בוועדה לביקורת המדינה.

אלכס מילר: גם הנושא של התחבורה, שדנים בה בוועדת הכלכלה.

אלכס מילר: דנים גם במליאת הכנסת.

אלכס מילר: אני מזכיר שרק בשבוע שעבר שר האוצר הגיע עם הפחתת המע"מ בחצי אחוז והיה דיון במליאה.

אלכס מילר: מתוך אותם נושאים אותם אישרה הנשיאות, ראינו לנכון לאשר את הנושאים שהיו דחופים על סדר-היום של הכנסת והשארנו את חמשת הנושאים על פי התקנות.

רחל אדטו: שמעתי את מה שאמרת עכשיו אבל ההיגיון שלי אומר שכל אחד נמצא בוועדה שלו.

רחל אדטו: אם אתה לא בוועדת הכלכלה, לא בוועדת הפנים ולא בוועדת הכספים, אז אתה בכלל לא נחשף לדברים האלה.

רחל אדטו: אין לך יכולת להתבטא, אין לך יכולת להקשיב, אין לך יכולת להתעדכן.

רחל אדטו: לכן הדרך היחידה שאתה יכול להביע את דעתך ולשמוע אנשים שלא קשורים לוועדות האלה, לשמוע ולהשמיע זה רק במסגרת המליאה.

רחל אדטו: לכן זה כן נכון לעשות את זה שם.

אלכס מילר: ישנה רק ועדה אחת בכנסת שהכניסה אליה מוגבלת וזאת ועדת חוץ וביטחון.

אלכס מילר: בכל שאר הוועדות הכניסה ורשות הדיבור פתוחים לחלוטין.

אלכס מילר: כשמדובר בנושאים כל-כך רבים, ב-3 דקות אי אפשר להיכנס לעומק הדברים, גם להתייחס לרפורמה במס, גם להתייחס לרפורמה בתחבורה וגם להתייחס לרפורמה במים.

אלכס מילר: אני חושב שניתן לעשות את זה בדיון מהיר בכל ועדה וועדה.

רחל אדטו: חבר כנסת פשוט כמוני, למשל.

רחל אדטו: היום הייתי צריכה ללכת לוועדה לביקורת המדינה ולשמוע על מים ולרוץ אחר-כך לוועדת הכלכלה לשמוע, להסתכל בסדר היום אולי יש את זה ובכל מקום להידחק כדי להביע את דעתי.

אלכס מילר: הייתי היום בארבע ועדות ודיברתי בכל אחת מהן.

יריב לוין: במסגרת הדיון הזה את לא יכולה להביע את דעתך כי זה דיון בהצעה לסדר-יום.

יריב לוין: הוא נואם ואחר-כך תשובת הממשלה.

אלכס מילר: זה 3 דקות ותשובת השר.

איל ינון: רק אוסיף על מה שאמר סגן היושב ראש.

איל ינון: קיימנו במליאה מספר דיונים בנושא המים, היה גם דיון בנושא הפחתת המע"מ בשבוע שעבר.

איל ינון: לא רק בוועדות יש הרבה דיונים אינטנסיביים בתחומים אלה אלא גם במליאה, כולל דיון אישי בהצעות שאושרו במליאה לכלול אותן בסדר-היום.

איל ינון: לכן הנשיאות בעצם החליטה שכבר מכסת המים לשבועות האחרונים התמלאה בדיונים במליאה.

יריב לוין: אני חושב שנכון שנאמץ כאן מדיניות שהתערבות בהחלטת הנשיאות תהיה במקרים חריגים ויוצאי דופן מהטעם הפשוט שהנשיאות באמת מייצגת את כל מגוון קשת הדעות בבית, בהרכב נרחב.

יריב לוין: לכן גם הוגדל מספר הסגנים כד לאפשר את זה.

יריב לוין: נדמה לי שגם מפאת כבוד יושב ראש הכנסת והנשיאות צריך להגביל את עצמנו למקרים חריגים.

רונית חייקין-יעקובי: לא בגלל זה הוגדל מספר הסגנים.

יריב לוין: מספר הסגנים הוגדל גם כדי לאפשר ביטוי רחב.

יריב לוין: אני רוצה להניח שזה המצב.

יריב לוין: אני לא בוחן כליות ולב, אבל אם זאת תוצאת הלוואי אז זה גם כן טוב.

יריב לוין: העובדה היא נכונה, בכל מקרה.

יריב לוין: מי בעד קבלת הערעור?

יריב לוין: הצבעה בעד – אין נגד – רוב נמנעים אין

יריב לוין: הוחלט פה אחד לדחות את הערעור, תודה רבה.

יריב לוין: ב.

יריב לוין: הצעות לתיקוני תקנון

יריב לוין: נעבור לנושא שאנחנו אוהבים לדון בו ברוב עם והוא התקנון.

יריב לוין: אנחנו נמשיך, קודם כל, בהמשך לישיבה הקודמת, פרק ב' סיעות.

יריב לוין: הועלו מספר הערות, נערכו כמה תיקונים.

יריב לוין: ארבל, בבקשה.

יריב לוין: חברת הכנסת אדטו הגעת בזמן לתקנון.

יריב לוין: הצלת את המצב.

יריב לוין: כשנבחרנו לכנסת לא סיפרו לנו שנהיה 50% מהוועדה.

יריב לוין: לפעמים אתה מוצא את עצמך גם 100%.

יריב לוין: פה זה הולך בדיוק הפוך, שהאופציה של ה-50% היא יותר טובה.

ארבל אסטרחן: זאת בעצם פעם שלישית שאנחנו דנים בפרק של הסיעות.

ארבל אסטרחן: הנוסח שמונח כולל את ההערות משתי הישיבות הקודמות.

יריב לוין: אני מציע שנעבור על השינויים שישנם ביחס למה שכבר - - -

ארבל אסטרחן: השינויים מודגשים בטקסט.

ארבל אסטרחן: לגבי סעיף קטן ג', שמודגש.

ארבל אסטרחן: דובר בפעם שעברה על הנושא של מסירת הודעות מטעם הסיעה, מי יחתום ומי גובר על מי.

ארבל אסטרחן: לכן הנוסח שמוצע הוא: "הודעות חתומות בידי יו"ר הסיעה, ממלא מקומו או חבר הסיעה שהיושב ראש הסמיכו לכך, בסדר זה, ייחשבו הודעות מטעם הסיעה, אלא אם כן הודיעו רוב חברי הסיעה אחרת".

ארבל אסטרחן: ברור גם הסדר ומי יכול.

יריב לוין: זה מסדיר את העניין הזה בצורה טובה.

יריב לוין: אגב, רחל, יו"ר סיעה זה סעיף שלא היה קיים בתקנון.

יריב לוין: כל ההתנהלות של יו"ר סיעה היתה באוויר עד עכשיו.

ארבל אסטרחן: בעמוד 3 יש את הסעיף של העניינים שטעונים את אישורה של ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: כזכור הוצע פה להוסיף את העניין של קביעת השתייכות סיעתית של ח"כ שנכנס אחרי שסיעתו התפלגה.

יריב לוין: שוב, על פי נוהג שהיה קיים עד היום רק לא מעוגן באופן מסודר.

ארבל אסטרחן: נכון, עד היום זה נלמד מכך שוועדת הכנסת בוחרת את מספר חבריה של סיעה, בפסקה 3.

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע גם את זה במפורש ולקבוע פה איזה הסדר.

ארבל אסטרחן: מוצע שאותו חבר כנסת שנכנס לכנסת ימסור לוועדת הכנסת הודעה, אחת בלבד בכתב, כי רצו פה להגיד שהוא לא יכול לשנות אותה, בתוך 24 שעות.

יריב לוין: אגב, השינוי של 24 שעות הוצע כאן בישיבה הקודמת על ידי חבר הכנסת מיכאלי, נדמה לי, בגלל הרצון למנוע פה איזה מקח וממכר ואיזה תהליך שעלול להיות תהליך ביזיוני.

יריב לוין: אדם יגיע לפה ויתחילו לנסות למשוך אותו לכאן ולמשוך אותו לשם.

רחל אדטו: זה כשמתחילה הכנסת בכלל.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: בהתחלה אין בעיה.

יריב לוין: בסעיף הקטן הזה מדובר על מצב שבו אדם נכנס לכנסת במהלך כהונתה ואז אומרים לו: אדוני, יש לו 24 שעות תחליט לאן אתה שייך כדי שלא יהיה פה איזה תהליך שעלול להתפתח לכדי איזה סחר מכר של קניית אנשים וכל מיני דברים לא מכובדים.

רחל אדטו: איפה יש סיטואציה כזאת?

רחל אדטו: למשל, חיים רמון עזב ויוליה שמאלוב נכנסה.

יריב לוין: שם אין בעיה.

יריב לוין: הסיטואציה היא במצב של סיעה שהתפלגה ואז השאלה לאן הוא הולך.

יריב לוין: פה עלולה להיות סיטואציה לא נעימה בכלל.

ארבל אסטרחן: סיעה מתפלגת לשתי סיעות.

ארבל אסטרחן: אחד מחבריה מתפטר מהכנסת או מפסיק לכהן מכל סיבה ונכנס הבא בתור ואז נשאלת השאלה לאיזו סיעה הוא נכנס?

יריב לוין: אגב, זאת סיטואציה שקרתה.

יריב לוין: כשהיה הפילוג של קדימה מהליכוד, הרי היתה אחר-כך התפטרות גם של עומרי שרון, גם של צחי הנגבי.

יריב לוין: חברי הכנסת שנכנסו היו צריכים להודיע לאן הם הולכים.

יריב לוין: המטרה היא לעשות את זה שוב בצורה מסודרת, לקצוב את זה ב-24 שעות.

ארבל אסטרחן: אגב, אם יעבור החוק הנורבגי זה גם יכול להיות רלוונטי.

ארבל אסטרחן: שוב, מוצע כאן, שוועדת הכנסת תקבע את ההשתייכות.

ארבל אסטרחן: הוא יידרש למסור תוך 24 שעות, זמן קצר אחרי שהוא נהיה חבר כנסת, הודעה בדבר הסיעה שאליה הוא מבקש להשתייך ובלבד שבין חבריה יש מי שנמנה על רשימת המועמדים שבה הוא היה.

ארבל אסטרחן: האישור יינתן בהתאם להודעתו.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הוא יכול להודיע לכל אחת מהסיעות ובלבד שיש בו חברים מהרשימה המקורית שבה הוא היה.

ארבל אסטרחן: "לא מסר חבר הכנסת הודעה כאמור תקבע ועדת הכנסת כי הוא משתייך לסיעה שבה רוב החברים שנמנו עם רשימת המועמדים האמורה ואם היו כמה סיעות שבהם מספר שווה של חברים, לסיעה שעימה נמנה חבר הכנסת שמקומו ברשימה היה גבוה יותר".

יריב לוין: זאת אומרת שיש פה החלטה אוטומטית, במידה והוא לא מודיע משהו.

ארבל אסטרחן: אולי צריך גם להגביל את ועדת הכנסת?

רחל אדטו: מה זה "לסיעה שעימה נמנה חבר הכנסת שמקומו ברשימה היה גבוה יותר"?

יריב לוין: אם יש שתי סיעות שוות, אז הקביעה היא שאוטומטית הוא שייך לסיעה שהמועמד הגבוה יותר ברשימה שייך אליה.

יריב לוין: אם ראש הרשימה נמצא בפלג מסוים, הוא אוטומטית נכנס לסיעה של ראש הרשימה.

יריב לוין: זה גם הגיוני, כך צריך להיות.

יריב לוין: זאת ברירת המחדל.

יריב לוין: שוב, זה במצב קיצוני שבו יש פילוג והפילוג הוא שוויוני.

רחל אדטו: אני פשוט מנסה את הבנת הנקרא, אני מנסה להבין את המשפט הזה.

רחל אדטו: תהפוך לי את זה לשמות של אנשים.

יריב לוין: אני אתן לך דוגמה.

יריב לוין: בואי נניח שבסיעת חד"ש יחול פיצול.

יריב לוין: הפיצול יתבצע בצורה כזאת ששניים יהיו כאן ושניים יהיו שם.

יריב לוין: לצורך העניין, ברכה ועפו אגברייה יהיו במקום אחר ודב חנין וחנא סוויד במקום אחר.

יריב לוין: אם נוצר פילוג, התפטר מהכנסת לצורך העניין דב חנין, הבא אחריו שנכנס לכנסת במקומו, הוא יכול להודיע תוך 24 שעות אם הוא הולך לכאן או הולך לכאן.

יריב לוין: אם הוא לא הודיע הוא אוטומטית הולך לפלג הגדול יותר.

יריב לוין: מאחר שכאן הפלגים שווים, שניים ושניים, הוא ישויך אוטומטית לפלג שבראשו עומד ברכה כי הוא היה הראשון ברשימה.

יריב לוין: זה התהליך וזה תהליך הגיוני.

סהר פינטו: למה צריך לתת לו בחירה.

יריב לוין: אתה צריך לתת לו את הבחירה כי זה היה הנוהג עד עכשיו.

איל ינון: מה האופציה?

איל ינון: מדובר על מפלגה שכבר התפלגה.

סהר פינטו: ניקח את קדימה.

סהר פינטו: אנחנו 28 והתפלגנו ל-21 ו-7.

סהר פינטו: למה לתת לו זכות בחירה?

סהר פינטו: אתה נותן לו כוח שאתה לא נותן לח"כ מכהן.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: בוודאי שכן, כי הוא יכול היה להחליט להתפלג במועד הפילוג, זה בדיוק העניין.

יריב לוין: אני אומר לך מה הסיבה העיקרית.

יריב לוין: גם האופציה ההפוכה היא סבירה אלא שאני לא רוצה לייצר פה שינוי, בטח בקונסטלציה שאנחנו נמצאים בה, מההסדר הקיים.

יריב לוין: פה אנחנו לא משנים את ההסדר, אנחנו רק לוקחים את מה שעשו, כפי שנעשה למשל בכנסת ה-16, ואנחנו עושים האחדה והבהרה בעניין הזה שאנחנו קוצבים זמן למתן ההודעה, כדי שזה לא יהפוך לשוק.

יריב לוין: מה שאתה מציע הוא שינוי מהותי דרמטי.

סער פינטו: היתה דוגמה של מישהו שנכנס והוא הלך עם המתפלגים?

סער פינטו: הדוגמאות שנתת הם באמת נשארו בליכוד אז זאת דוגמה פחות בעייתית.

יריב לוין: אני לא חושב שזאת הנקודה.

יריב לוין: היא לא דוגמה פחות בעייתית כי כאשר הם נכנסו - הנוהג היה שאפשרו להם להחליט.

יריב לוין: לצורך העניין נכנס לכנסת דוד מנע.

יריב לוין: אני יכול אפילו להזכיר לך שכשנכנסה פנינה רוזמבלום, היא עשתה כמה בדיקות.

יריב לוין: קראתי על-כך בתקשורת.

יריב לוין: לפחות דובר על כך שהיא עשתה בדיקות והיתה לה אפשרות, לו רצתה, להצטרף לסיעת קדימה ולאו דווקא לליכוד.

יריב לוין: אגב, במקרה הזה מתעוררת עוד בעיה כי מי שפרש היה מישהו שהיה בקדימה.

יריב לוין: עמרי שרון פינה את המקום, ואז נשאלת השאלה אם נלך לשיטתך, למה לא לחייב אותה ללכת לפלג של המתפלגים כי היא באה על חשבון חבר כנסת שהוא חלק מהמתפלגים?

יריב לוין: אני חושב שהדרך הנכונה היא להשאיר את המצב הקיים, להשאיר לאיש שנכנס את הבחירה ולתחום אותה בפרמטרים שהם פרמטרים שלא נוגעים לשאלה מי התפלג ממי, אלא נוגעים לשאלה של גודל וכפרמטר משני לשאלה של ראשון ברשימת המועמדים במקום שהסיעות הן שוות.

סער פינטו: לצורך העניין גם לא משנה מי פרש.

יריב לוין: בוודאי שלא, אני חושב שזה גם נכון.

ארבל אסטרחן: הפרישה לא רלוונטית, מדובר רק על התפלגות.

יריב לוין: זאת לא פרישה, בפרישה הוא לא סיעה.

יריב לוין: שם באמת זה מה שקרה.

יריב לוין: הרי קדימה היתה 14 בפילוג ונכנסו ופתאום השתנה המאזן שהליכוד גדל בחבר כנסת על חשבון הפלג המתפלג.

יריב לוין: לכן אני אומר, אפשר לקחת את הגישה שהוא צריך ללכת לסיעה שאליה השתייך זה שהתפלג.

יריב לוין: כל האפשרויות האלה קיימות.

יריב לוין: זה לא משהו ערכי, זה עניין טכני.

יריב לוין: ההיגיון אומר להיצמד למה שהיה, בטוח על מה שקורה כאן, לתחום לו את הזמן כד שלא ייווצר מצב של סחר וממכר ולהשאיר לו בכל אופן את האפשרות שהיתה נתונה למתפלגים במועד הפילוג, לאן הם הולכים.

רחל אדטו: למרות שהשאלה של סהר היא בהחלט במקום.

יריב לוין: כן, אין ספק.

יריב לוין: הדבר הזה באמת נשקל אבל אני חושב שההסדר שאליו הגיעו היה הגיוני וגם עבד בצורה סבירה.

יריב לוין: ארבל אסטרחן.

יריב לוין: הסעיף הבא הוא סעיף 4ג שבה להגן על זכויות ח"כ שפרש.

יריב לוין: בעצם הוא לא סיעה ולא חלק מסיעה ודיברנו מה יהיו זכיותיו בכנסת.

יריב לוין: דובר אז שאבדוק מהן הזכויות שיש לסיעה הכנתי רשימה.

יריב לוין: מדובר על כך ש "ח"כ שוועדת קבעה כי פרש מסיעתו, כאמור בסעיף 61 לחוק הכנסת, יהיו כל הזכויות שהתקנון מעניק לסיעה" – הדגש על תקנון כמובן, לא חוק המימון או חקיקה אחרת, "למעט הזכות להגיש הצעת אי אמון.

יריב לוין: " יו"ר הוועדה הציע: זכות לקבל חדר סיעה במשכן כי תכף תיראו שהסעיף הבא הוא שכל סיעה זכאית לחדר.

רחל אדטו: אחד כזה יושב בוועדות?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: מכוח זה הוא יושב אבל לא יהיה לו חדר סיעה.

ארבל אסטרחן: הסיעה שממנו הוא פרש לא נפגעת.

ארבל אסטרחן: המשמעות של פרישה היא, שמספר חבריה של הסיעה שממנה הוא פרש לא משתנה.

ארבל אסטרחן: היא לא נפגעת בשום מובן, לא בעניינים מימוניים, לא בעניינים של כנסת.

ארבל אסטרחן: בדיונים סיעתיים היא נחשבת כאילו חלק ממנה, מבחינת מספר חברי הוועדות, מספרה לא השתנה.

ארבל אסטרחן: אבל השאלה היא מה עושים איתו.

ארבל אסטרחן: הוא ח"כ אז ברור שהוא יכול להשתתף בדיונים אישיים להגיש שאילתות וכדומה.

ארבל אסטרחן: השאלה, מה קורה אם יש דברים שהם בכנסת וקשורים בסיעה כמו חברות בוועדות, כמו השתתפות בדיונים סיעתיים?

רחל אדטו: השאלה האם הוא מפנה את המקום שלו.

רחל אדטו: הוא ישב בוועדת הכספים על חשבון הסיעה שממנה הוא התפלג.

ארבל אסטרחן: המקום הוא של הסיעה.

ארבל אסטרחן: בכל עת היא יכולה במקום זה יבוא זה.

ארבל אסטרחן: השאלה, האם הוא עצמו יש לו עכשיו זכאות לשבת בוועדות.

יריב לוין: על פי כוחו היחסי.

יריב לוין: הבעיה הזאת תימצא בעוד מקום.

יריב לוין: אני אתן לך דוגמה אחרת בנושא של הצעות חוק פרטיות.

יריב לוין: שם המכסה היא מכסה סיעתית ואז אם לא ניתן לייצר לו איזה צינור – האמת היא כזאת, שאני נטיתי בהתחלה לגישה שאומרת שנגביל אותו באופן דרמטי ומשמעותי.

יריב לוין: נשמעה גישה בישיבה הקודמת, שלאחר חשיבה נוספת היה בה לא מעט היגיון והיא אמרה כך: מי שפרש, אנחנו מטילים עליו מגבלות קשות מאוד.

יריב לוין: למשל, בנושא המימון, בנושא הגבלת היכולת שלו להתמודד וכן הלאה.

יריב לוין: אבל, אין היגיון, גם לא ציבורי, כל עוד הוא מכהן בכנסת הזאת, לקשור את ידיו ולהפוך אותו לחבר כנסת נכה שלא יכול לפעול ולא יכול לעבוד.

יריב לוין: אם אדם אומר שהוא עושה את אקט הפרישה והוא מוכן לשאת בכל העונשים שמוטלים עליו, יש היגיון לאפשר לו, לפחות בתוך המסגרת הקיימת, כל עוד הוא מכהן בכנסת, שיוכל לעבוד.

יריב לוין: לא להפוך אותו למישהו שלא יכול להגיש הצעות חוק, לא יכול לנאום וכל מיני דברים מהסוג הזה.

יריב לוין: נדמה לי שזה נכון.

יריב לוין: זאת אומרת, האיזון הזה - - -

רחל אדטו: זה נכון ולא נכון.

רחל אדטו: בהסתכלות על עבודת הכנסת בכלל – בוא לא נדבר כרגע על הליכוד וקדימה ועל תפיסת עולמנו.

רחל אדטו: באופן עקרוני אתה לא רוצה שיקרו דברים כאלה, אתה לא רוצה לעודד אנשים לפרוש, אתה לא רוצה לעודד אנשים להתפלג.

איל ינון: לכן יש סנקציות די חמורות.

רחל אדטו: לכן זה נכון לא לעזור לו לנהל אורח חיים - הוא צריך לקחת בחשבון אז הוא יושב עכשיו כאן ומקבל משכורת חינם - - -

יריב לוין: זה בדיוק מה שאנחנו לא רוצים.

רחל אדטו: שבעין הציבורית ישפטו אותו על כך ששנה שלמה הוא קיבל משכורת חינם.

איל ינון: אבל דחקו אותו למצב הזה.

רחל אדטו: לא דחקו אותו, הוא דחק את עצמו.

יריב לוין: זה לא מדויק.

יריב לוין: בואי ניקח את סיעת האיחוד הלאומי כדוגמה.

יריב לוין: נצא מנקודת הנחה שהיא היתה מפלגה אחת.

יריב לוין: שם, במקרה, הם מראש בהתארגנות שהיא בחלוקה למפלגות.

יריב לוין: לצורך הנחת המוצא בואי נניח שהם היו מפלגה אחת.

יריב לוין: הולכת ממשלת ישראל, מבצעת את כל התהליך, את כל המדיניות שמתקיימת כרגע, של הקפאת בנייה וכן הלאה.

יריב לוין: מאיזה סיבות באים 3 מתוך 4 ארבעת חברי הכנסת ואומרים שהם בכל זאת רוצים להיכנס לממשלה כי הציעו להם להיות בכל מיני תפקידים והם החליטו שזה מתאים להם.

רחל אדטו: זה תיאורטי לגמרי.

יריב לוין: אני לא יודע, אני אף פעם לא יודע מה תיאורטי ומה לא אבל בואי נניח שזה קורה.

יריב לוין: אז קם החבר הרביעי ואומר: רבותיי, אתם סוטים מהדרך, הצטרפות לממשלה שמקפיאה בסיטואציה הזאת היא דבר שלא יעלה על הדעת, אני עד כדי כך משוכנע שאני צודק שאני מוכן לפרוש לבד ולשאת בתוצאות האלה משום שאני יודע שכשאני אתמודד בבחירות הבאות בסיעה שלי, אני אקבל את הקולות של כל ארבעת המנדטים כי אני מייצג את הדרך האמיתית של המפלגה.

יריב לוין: אז נשאלת השאלה אם אחרי שהוא עושה את האקט הזה צריך להגיד לו שאני לא אתן לו לפעול בשם העניין שבגללו פרשת.

יריב לוין: ההנחה שכל פרישה היא תמיד פרישה "כיסאולוגית", היא נכונה בהרבה מקרים, אבל אני לא חושב שהיא נכונה תמיד.

יריב לוין: אז אתה אומר: תשמע, אם אתה באמת חושב שאתה מייצג את הדרך של המפלגה ושל הבוחרים, אין בעיה, לך תתמודד לבד, תקבל עוד פעם את אמון הציבור ותישא בנזק הזה.

איל ינון: להיפך, אחרי הסנקציות שנקבעו, רוב הסיכויים שפרישה היא דווקא לא פרישה "כיסאולוגית".

רחל אדטו: אתם מדברי כאן על פרישה של 1 מול 4 או 1 מול 10.

רחל אדטו: אבל מה קורה שזה באמת מתפלג - - -

ארבל אסטרחן: החוק מבדיל בין פרישה לבין התפלגות.

יריב לוין: אם התפלגו 7 זה סיפור שלא שייך לפה, הוא לא רלוונטי, אז יש להם את כל הזכויות.

יריב לוין: אבל עם פרשו, אז יש עליהם את כל הסנקציות שמוטלות עליהם.

יריב לוין: אבל יש היגיון שלפחות בתוך הכנסת הם לא ייהנו מזכויות יתר, אבל שיוכלו לעבוד.

איל ינון: האיזון הוא שאתה מעניש אותם כביכול ב"שררה", שזה התפקידים והיכולת להיבחר עוד פעם, אבל לא תעניש אותם בעבודה שזה בעצם פוגע בציבור שמשלם את משכורתם.

יריב לוין: זה הגיוני.

יריב לוין: זה גם פוגע ביכולת שלהם להוכיח ציבורית שהם באמת עשו את מה שהם עשו בצדק.

איל לוין: זאת ממש נקודת האיזון.

יריב לוין: כן, כן.

יריב לוין: אני אומר לך.

יריב לוין: הלב נוטה באופן אוטומטי לגישה שלא ניתן להם לעשות כלום, אבל אני לא חושב שהגישה הזאת נכונה.

יריב לוין: אני מודה שבעניין הזה דווקא השתכנעתי בכיוון הפוך.

יריב לוין: אגב, גם כשעוברים על הסמכויות והזכויות שיש לסיעות אתה מגלה שמאוד מאוד קשה להעביר פה קווים שעושים דיכוטומיה, מה כן ומה לא.

ארבל אסטרחן: יש דיונים סיעתיים, חברות בוועדות תינתן, מכסה להצעות חוק והצעות לסדר תינתן, שזה משהו שניתן היום לסיעה.

יריב לוין: שוב, אנחנו לא ניתן לו את השררה, את חדר הסיעה במשכן.

סהר פינטו: הגיוני לתת לו כלים.

סהר פינטו: רציתי לשאול לגבי דיון סיעתי, שבעצם אנחנו מאפשרים לו לדבר בדיון סיעתי?

יריב לוין: זאת שאלה קשה, אם אנחנו מאפשרים לו לדבר.

סהר פינטו: יש משהו בזה שבעצם אתה נותן לו כוח.

איל ינון: בהתאם לפרופורציות שלו.

איל ינון: הוא לא יקבל כמו סיעת קדימה, שהיא הסיעה הכי גדולה.

סהר פינטו: ברור, אבל עדיין תמיד יש איזה מינימום.

סהר פינטו: דבר נוסף זה הודעות סיעה נגזרות מזה שנמנעת או לא הצבעת או לא השתתפת בהצבעה.

סהר פינטו: סיעה שלמה שלא משתתפת בהצבעה, זה יותר בעייתי מאשר אחד שבעצם כל פעם הוא יכול להימנע והוא מקבל בימה שסיעה או ח"כים אחרים לא יקבלו.

סהר פינטו: בעצם כל פעם הוא יכול להימנע וכאילו כל הסיעה נמנעה ובעצם כל פעם תהיה לו זכות לעלות ולדבר על כל הצעת חוק כל פעם מחדש.

יריב לוין: אני חושב שאפשר להחריג הודעות סיעה.

יריב לוין: פה בדיוק חיפשתי את האיזון.

יריב לוין: אני גם מסכים.

יריב לוין: אני לא רוצה לתת לו יותר בימה ממה שהיה לו קודם.

יריב לוין: אני גם מתלבט לגבי דיון סיעתי אבל בסוף נטיתי להשאיר אותו מחמת הספק מסיבה אחת, שלכאורה נוצר מצב שברגע שהוא פרש, אין לו כבר אופציה לדבר בדיון סיעתו כנציג סיעתו, להשפיע על עמדת הסיעה שמובאת בדיון הסיעתי.

יריב לוין: זאת אומרת, זה נכון שכשהוא חלק מסיעה גדולה יוצא לו לדבר בדיון סיעתי פעם בכמה זמן, אבל לכאורה העמדה שלו מיוצגת על ידי הסיעה באותו דיון.

יריב לוין: הוא נמצא במצב שהוא לא יכול להביע את העמדה ולכן זה, על קו הגבול הדק, לא כהחלטה ערכית, אולי אפילו חצי הנחה, להגיד, אם יש לך מה להגיד בדיון שמאפשרים לכל סיעה להביא את דבריה, לא נסתום לך את הפה וניתן לך לעשות את זה.

יריב לוין: אני חושב שבהודעות זה נכון כי אחרת זה יכול להפוך – הודעות הם לא דיון סיעתי.

יריב לוין: תבוא ותשתתף בהצבעה.

יריב לוין: לא רצית להשתתף בהצבעה, אל תשתתף.

יריב לוין: פה אנחנו לא גורעים ממך איזו זכות.

ארבל אסטרחן: זה רק ההודעות.

ארבל אסטרחן: זה רק 55 ו-56 הודעות לסיעה שלא השתתפה בדיון.

יריב לוין: בדיוק.

יריב לוין: אני חושב שההערה הזאת נכונה.

יריב לוין: בוא לא ניתן לו כבר בכלל - - -

ארבל אסטרחן: אגב, יש הודעות גם הודעות בסוף דיון, הודעות לסיכום.

סער פינטו: זה נגזר מהדיון הסיעתי.

סער פינטו: יתנו לו להשתתף אבל לא יתנו לו להציע הצעה לסיכום?

ארבל אסטרחן: אז רק הודעות סיעה.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: הזכות לקבל חדר סיעה במשכן, לפי מה שראינו, זה מה שיש לו כפריבילגיה שהיא פריבילגיה - - -

איל ינון: אנחנו לא רוצים לתת לו חדר.

יריב לוין: לא נותנים.

יריב לוין: לכן את זה אנחנו, כמובן, שוללים ממנו כדי שהוא לא ייהנה פה מתנאים.

יריב לוין: (לאחר הפסקה)

רחל אדטו: אני מצטערת, אני צריכה לצאת.

יריב לוין: הגענו לסעיף 5.

ארבל אסטרחן: בעצם עד לפה הגענו בישיבה הקודמת.

ארבל אסטרחן: עבודת הסיעות, סעיף שהיום מעוגן בסעיף 19 לתקנון.

ארבל אסטרחן: מוצע לקבוע כך: "כל סיעה רשאית לקבל חדר במשכן הכנסת למטרת עבודתה; הוראה זו תבוצע בהתחשב בגודלן של הסיעות ובאפשרויות הטכניות של הכנסת".

ארבל אסטרחן: זה זהה לנוסח הקיים היום.

ארבל אסטרחן: מענה של הסיעה.

ארבל אסטרחן: היום כתוב בתקנון בסעיף 18ב', שכל סיעה תודיע בכתב את מענה וההזמנות וההודעות המיועדות לה יישלחו לפי המען הזה.

ארבל אסטרחן: פה מוצא לקבוע שהמען יהיה חדרה במשכן, שכאמור יהיה לה.

ארבל אסטרחן: "כל סיעה תודיע למזכיר הכנסת בכתב את מענה וכתובת דואר אלקטרוני לצורך מסירת הודעות לסיעה, בימים שבהם מליאת הכנסת אינה מתכנסת.

ארבל אסטרחן: יראו הודעה אשר נמסרה לאחד המענים כאמור, כהודעה מספקת".

ארבל אסטרחן: כלומר, חדר בימים שיש כנסת או דואר אלקטרוני בימים אחרים.

רונית חייקין-יעקובי: אולי כדאי להוסיף טלפונית, כי זה מה שהם עושים כל הזמן.

אתי בן-יוסף: אי-אפשר לקבע את המסרונים.

יריב לוין: באופן עקרוני, אני חושב שבעידן של היום לדאוג שסיעה תדאג לפתוח דואר אלקטרוני ויראו מה שלוחים, זה לגמרי סביר.

יריב לוין: גם אם היום זה עוד לא נראה, זה תהליך בלתי נמנע.

ארבל אסטרחן: כמובן שמעבר לזה, אפשר להתקשר.

ארבל אסטרחן: זה משהו פורמאלי שאומר שמה שנשלח לכתוב הזאת רואים כהתקבל.

ארבל אסטרחן: היום סעיף 19ב' אומר: "עובדיה הקבועים של סיעה, שמספרם ייקבע בשים לב לגודל הסיעה ולא יעלה על 5 זכאים לכניסה חופשית לבניין הכנסת ולמשרדיה".

ארבל אסטרחן: זה קצת ניסוח ארכאי.

ארבל אסטרחן: מוצע להשתמש במונח ,הצוות הפרלמנטארי", שזה מונח שקיים לנו היום בחוק המימון, שזה העובדים של הסיעה ומפלגה שמועסקים דרך קבע במשכן הכנסת.

ארבל אסטרחן: הצוות הפרלמנטארי של סיעה, כפי שהוא מוגדר בחוק המימון "במספר שייקבע לעניין זה בידי יו"ר הכנסת בשים לב לגודל הסיעה, זכאי להיתר כניסה למשכן הכנסת בכפוף להוראות חוק משכן הכנסת".

ארבל אסטרחן: אלה השינויים.

יריב לוין: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: אחרי שהיה לנו פרק של הסיעות אנחנו מגיעים לפרק של חברי הכנסת.

ארבל אסטרחן: זה גם בין פרקי המבוא הראשונים.

ארבל אסטרחן: סעיף 6 המוצע כאן: "עם היבחרו, יודיע חבר הכנסת למזכיר הכנסת בכתב על מספר הטלפון שלו וכן על מען, מספר פקסימיליה וכתובת דואר אלקטרוני לצורך מסירת מסמכים מאת הכנסת, וכן יודיע על כל שינוי בפרטים אלה; יראו מסירת מסמכים או מתן הודעה בטלפון, כאמור, כהודעה מספקת, ואולם בימים שבהם מליאת הכנסת מתכנסת, יראו הנחת הודעה על שולחן הכנסת או מסירתה בחדרו של חבר הכנסת במשכן הכנסת, כהודעה מספקת".

ארבל אסטרחן: מה שמופיע בכוכבית זה פסק דין שבעצם אמר את הדברים האלה, שהודעה שנמסרת במליאה וכאשר יש כנסת, זה דרך חוקית למסור הודעות.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן ב': "חבר כנסת הנוסע לחוץ לארץ - - -

סהר פינטו: סליחה.

סהר פינטו: יש מצב שחבר הכנסת לא נמצא באותו יום ואז לצוות שלו אין גישה לחומר שנמצא במליאה ובעצם אין שום דרך שזה מגיע אליו.

יריב לוין: אתה צודק אבל אני אגיד לך איפה העניין.

יריב לוין: הרי לא נבוא ונחייב שכל דבר שמונח על שולחן הכנסת מודיעים אישית לחבר הכנסת במקביל.

יריב לוין: ההנחה היא שיש עליו את החובה להיות נוכח.

יריב לוין: תמיד הוא יכול לעשות סידור שחבר שנמצא שם יעדכן אותו.

סהר פינטו: אני לא מדבר על הצעות חוק או דברים כאלה.

סהר פינטו: אני מדבר על הודעה אישית לחבר הכנסת.

איל ינון: אני אגיד מה נעשה בפועל.

איל ינון: הודעות אישיות ממש לחברי כנסת, שמיועדות רק אליהם ולא לכלל חברי הכנסת, אנחנו לא מניחים על שולחן הכנסת.

איל ינון: אנחנו מניחים רק הודעות רשמיות, הודעות שמיועדות לכל חברי הכנסת.

ארבל אסטרחן: הסעיף הזה גם יוצר חזקת מסירה.

ארבל אסטרחן: יש מסמכים שחייבים למסור לחברי כנסת.

ארבל אסטרחן: למשל, הסכמים קואליציוניים.

ארבל אסטרחן: אי-אפשר להצביע על כינון הממשלה אם זה לא נמסר.

ארבל אסטרחן: מתי זה נמסר?

ארבל אסטרחן: יש כאן הוראה שאומרת.

יריב לוין: הפרקטיקה היא הגיונית אחרת לא נצא מזה.

יריב לוין: כל אחד יגיד שהוא לא קיבל.

ארבל אסטרחן: כמובן שמזכירות הכנסת שצריכה למסור הודעות, או אם זאת מזכירות של ועדה שרוצה לוודא שאכן חברי הכנסת קיבלו אותה, יעשו זאת גם מעבר לדרכים שקבועות כאן.

רונית חייקין-יעקובי: שולחים בדואר אישי, למשל.

רונית חייקין-יעקובי: הסכמים קואליציוניים שלחו בדואר.

איל ינון: לא, עשינו את זה כשלא היתה כנסת.

איל ינון: כשהיתה כנסת, הנחנו את זה על השולחן והסתפקנו בזה.

ארבל אסטרחן: בגלל זה יש כאן מען ופקס.

ארבל אסטרחן: "חבר הכנסת הנוסע לחוץ לארץ חייב להודיע על כך ליושב ראש הכנסת, ולציין את זמן שהותו בחוץ לארץ, את מקום הימצאו ואת מספר הטלפון שברשותו".

ארבל אסטרחן: מספר הטלפון זאת תוספת.

ארבל אסטרחן: הרישה קיימת גם היום בסעיף 21.

ארבל אסטרחן: הצהרת אמונים.

ארבל אסטרחן: זה סעיף שנמצא היום במיקום מוזר, בסעיף 72 א' לתקנון, שזה בתוך הפרק של קריאה לסדר לחבר כנסת.

ארבל אסטרחן: היום קובע חוק יסוד הכנסת, שחבר הכנסת שנקרא להצהיר ולא עשה זאת, לא ייהנה מהזכויות של חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: ההשלמה בתקנון אומרת "אם קרא היו"ר לחבר כנסת להצהיר אמונים והצהיר חבר הכנסת שלא כלשון החוק, יקבע היו"ר שחבר הכנסת לא הצהיר ויחולו לגביו הוראות סעיף 16", שזה הסעיף שאומר שהוא לא ייהנה מזכויות.

ארבל אסטרחן: , אני רק רוצה לציין.

ארבל אסטרחן: יש פה שינוי קטן.

ארבל אסטרחן: היום כתוב שאם הוא הצהיר שלא כלשון החוק, יקבע היו"ר וחבר הכנסת לא ישתתף באותה ישיבה ולא ישתתף בישיבות עד אשר יצהיר אמונים.

ארבל אסטרחן: נשאלנו מה זה אומר שהוא ייהנה מזכויות של חבר כנסת כפי שקובע חוק היסוד.

ארבל אסטרחן: חוות הדעת שלנו אומרת שלא ניתן למנוע ממנו להצביע במליאה בגלל שהוא חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: הוא לא ייהנה מזכויות, זאת אומרת, לא צריך לתת לו חדר, עוזרים, משכורת, רכב וכל מיני דברים אחרים אבל הצבעה במליאה זה משהו שלא ניתן לשלול.

ארבל אסטרחן: לכן השינוי לעומת מה שקבוע היום.

יריב לוין: ברור.

יריב לוין: לי יש שאלה בעניין הזה.

יריב לוין: האם נכון לקבוע כאן איזה הסדר לגבי מתי מאפשרים לו שוב להצהיר אמונים?

יריב לוין: זאת אומרת, בא חבר כנסת ועשה פרובוקציה ולא רצה להצהיר אמונים.

יריב לוין: מה קורה עכשיו?

יריב לוין: אפשר להחזיק אותו ככה שנה, שבועיים, חצי שנה?

יריב לוין: אני אשאל מהכיוון ההפוך.

יריב לוין: נתנו לו עוד הזדמנות ושוב לא עשה.

יריב לוין: מה קורה אז?

יריב לוין: האם הוא יכול להמשיך בעניין הזה ללא גבול?

יריב לוין: הוא מחליט מתי מתחשק לו להצהיר?

ארבל אסטרחן: היה לנו מקרה של חבר כנסת שלא רצה להצהיר אמונים, חבר הכנסת סלח טאריף, כשהוא חזר לכנסת.

ארבל אסטרחן: האמת שאפשר להסדיר את זה.

רונית חייקין-יעקובי: ואם הוא לא מוכן, אז מה?

ארבל אסטרחן: אז הוא לא ייהנה מזכויות של חבר כנסת.

רונית חייקין-יעקובי: אז זאת בעיה שלו.

יריב לוין: אני שואל את השאלה הפוך.

יריב לוין: אני לא יכול לכפות עליו להצהיר אמונים, את זה אפשר יהיה לעשות בחוק.

יריב לוין: אני שואל שאלה אחרת.

יריב לוין: היתה ישיבה אחת והוא לא רצה.

יריב לוין: אמר לו היושב ראש: לא רצית, ניפגש עוד 3 חודשים, אל תבוא אלי לפני כן.

יריב לוין: מה אז קורה?

יריב לוין: האם לא נכון - - -

רונית חייקין-יעקובי: כל זמן שזה לא הוא מצהיר, הוא נפגע.

ארבל אסטרחן: אבל יש לו סיבות מסוימות.

ארבל אסטרחן: צריך לומר שכשהוא ירצה, היו"ר יקרא לו.

רונית חייקין-יעקובי: נכון, אני גם חושבת.

סהר פינטו: הוא יכול להפוך את זה לבימה.

סהר פינטו: שבועיים הוא יעלה וירד.

יריב לוין: גם זה לא יכול להיות.

איל ינון: נגיד שתחמת את זה ואמרת שהוא יכול 3 פעמים.

ארבל אסטרחן: יש מצב שהוא רוצה והיו"ר אומר לו שהוא לא קורא לו להצהיר.

ארבל אסטרחן: את זה צריך למנוע.

רונית חייקין-יעקובי: אם הוא רוצה אז צריך לאפשר לו.

סהר פינטו: צריך לקבוע הסדר ואם בפעם השלישית לא ובפעם הרביעית לא - - -

רונית חייקין-יעקובי: אז הוא יגיד לו לבוא עוד 3 חודשים?

יריב לוין: כן, אם 3 פעמים הוא עשה קרקס אז מה לעשות.

יריב לוין: אני לא בטוח שלא צריך לקבוע שגם בפעם הראשונה – אתה בא לבן אדם: תשמע, אתה החלטת לעשות פרובוקציה בהצהרת האמונים, קח בחשבון, זה יכול לקחת שנה עד שמאשרים לך.

יריב לוין: אני לא בטוח שזה לא דבר נכון.

יריב לוין: אני חושב שהדברים האלה הם דברים נוראיים.

יריב לוין: עם כל הכבוד, זה הרי לא יכול להיות.

ארבל אסטרחן: היו לנו תקדימים של "בעזרת השם" ודברים כאלה.

יריב לוין: היו לנו את הדברים האלה ואת שחרור עזאם עזאם וכל הסיפורים האלה.

רונית חייקין-יעקובי: האם היה מישהו שעלה יותר מפעמיים?

ארבל אסטרחן: אם אני לא טועה, בכנסת ה-16 היה חבר כנסת שאמר: מתחייב אני וישוחרר עזאם עזאם.

יריב לוין: זה היה איוב קרא.

ארבל אסטרחן: אני לא זוכר כמה פעמים הוא אמר את זה עד שבסוף הוא הצהיר.

יריב לוין: הוא אמר לי שחודשיים לא שילמו לו משכורת.

יריב לוין: לקח חודשיים עד שהוא הצהיר.

רונית חייקין-יעקובי: אבל הוא סובל מזה.

יריב לוין: אני אומר לך מה השאלה.

יריב לוין: בואי נניח שאני אומר לעצמי, לעזאזל כל התנאים.

יריב לוין: כל שבוע יעמוד מעל הבמה ואומר שיתנו את התנאים לגוש קטיף במקום להצהיר אמונים.

יריב לוין: כמה פעמים צריך לאפשר לי את הקרס הזה?

יריב לוין: כל יום?

יריב לוין: כל שבוע?

יריב לוין: כל חודש?

איל ינון: עכשיו זה נתון לשיקול דעתו של היושב ראש אז אולי זה יותר טוב כך?

יריב לוין: אני לא נגד זה שזה יהיה לשיקול דעת היושב ראש.

איל ינון: אתה רוצה לתחום.

יריב לוין: אנחנו אומרים שהוא יקבע שהוא לא הצהיר.

יריב לוין: מה אז?

רונית חייקין-יעקובי: אז הוא לא יקבל משכורת.

יריב לוין: אין בעיה, אבל מה הלאה?

ארבל אסטרחן: אם הוא יודיע ליו"ר שהוא מוכן להצהיר אז היו"ר יקרא לו.

ארבל אסטרחן: זה מהצד האחד.

ארבל אסטרחן: שהיו"ר לא יגיד לו שעכשיו הוא לא מוכן ושהוא יחכה.

ארבל אסטרחן: מהצד האחר - - -

יריב לוין: אני לא יודע.

יריב לוין: אני לא הייתי נותן לו להחליט מתי בא לו להצהיר.

אתי בן-יוסף: אולי חודש ימים.

יריב לוין: כדי אולי מראש, מבחינה הרתעתית להגיד לו: דע לך, אם אתה עושה את זה, במשך חודש ימים גם אם ירצו לתת, לא תוכל לקבל.

רונית חייקין-יעקובי: אתם פוגעים בזכות המחאה.

יריב לוין: אני לא מסכים ואני אגיד לך למה.

יריב לוין: חבר כנסת שנמצא במליאה יכול לקרוא קריאות ביניים, הוא יכול לנאום, הוא יכול להעלות הצעות.

יריב לוין: חברי הכנסת הם המסכנים האחרונים שאין להם זכות מחאה.

יריב לוין: זה לא אדם בחוץ שצריך לבוא ולהפגין.

יריב לוין: יש לו אפשרות לבטא את דעתו כל היום.

רונית חייקין-יעקובי: קח חברת כנסת שעלתה לדוכן עם כדורסל.

רונית חייקין-יעקובי: כולנו יודעים שאסור לעלות עם כדורסל.

רונית חייקין-יעקובי: היא עשתה את זה, היא קיבלה עונש?

יריב לוין: אני לא יודע, אני לא אחראי על העונשים.

יריב לוין: אם זה היה תלוי בי, היא היתה מקבלת עונש.

רונית חייקין-יעקובי: נראה לי שאתם קצת מגזימים.

יריב לוין: אני לא חושב ואני אגיד לך למה.

יריב לוין: כשאנחנו מדברים על כבוד הכנסת, המינימום הזה שישיבת הפתיחה של הכנסת והצהרת האמונים של חבר כנסת, שתיעשה בצורה מכובדת.

יריב לוין: יש גם גבול, לא כל דבר הוא נושא למחאה.

יריב לוין: זה לא אסון אם טקס כזה, שבסך הכול הוא אחד מהטקסים הממלכתיים המרכזיים שיש, יתנהל לפי הפרוטוקול כמו שצריך בלי שאנשים יעשו שבת לעצמם.

יריב לוין: זה לא נכון.

יריב לוין: אם הוא רוצה למחות הוא יכול אחר-כך לעלות לדוכן ולנאום.

יריב לוין: הוא יכול אילו להיעדר מהישיבה הראשונה.

יריב לוין: הוא יכול לעשות כל מיני דברים.

יריב לוין: אבל ברגע שבאת, צריך להיות טקס.

יריב לוין: אחד יקום באמצע הישיבה וירים שלט, למה לא ניתן לו גם את זה?

יריב לוין: אין לזה סוף.

רונית חייקין-יעקובי: היום זה אסור.

יריב לוין: אז לפי אותה שיטה, למה שלא ניתן לו גם את זה?

יריב לוין: לפי אותה שיטה, בואו ניתן לו למחות, נהפוך את זה להייד-פארק.

יריב לוין: כל אחד יבוא עם ג'ריקאן, יעמוד באמצע המליאה ויתחיל לעשות מה שהוא רוצה.

ארבל אסטרחן: ועדת האתיקה לא תוכל לשלול לו זכויות כי לא יהיו לו זכויות.

יריב לוין: כללי משחק חייבים להיות ופה הרי אין שום כבוד לכלום.

יריב לוין: בן אדם בא נבחר, לא רוצה להצהיר אמונים, חושב שזה קרקס, שישלם מחיר.

רונית חייקין-יעקובי: לפני חודשיים-שלושה קדימה באו עם מסיכות.

רונית חייקין-יעקובי: איזה עונש הם קיבלו?

יריב לוין: אני לא אחראי לענישה.

רונית חייקין-יעקובי: מצד אחד לא הענשת אותם, מצד שני, על זה אתה מעניש אותו.

יריב לוין: מה זאת אומרת לא הענשתי אותם?

יריב לוין: מה שהם עשו הם עשו.

יריב לוין: זה שלא הוגשה תלונה או לא טופלה, זה סיפור אחר.

יריב לוין: אני לא הגורם המעניש.

יריב לוין: אני אומר עוד פעם.

יריב לוין: אני חושב שדווקא הצהרת האמונים היא עניין מאוד רגיש כי הטקס הזה של כינון הישיבה הראשונה של הכנסת, אי-אפשר להפוך אותו לקרקס, ממש לא.

יריב לוין: מצד שני, אני חושב שאי –אפשר להניח את זה לגמרי באוויר במובן זה - - -

רונית חייקין-יעקובי: דוד רותם רוצה לשנות את החוק של הצהרת אמונים.

רונית חייקין-יעקובי: יש כאלה שהם קיצונים לצד השני.

רונית חייקין-יעקובי: אני לא חושבת שצריכים להיכנס לפינה הזאת.

רונית חייקין-יעקובי: אם אני לוקח את זה כמו שזה כאן, לא הצהיר, נגמר הסיפור, יישב בבית עד סוף הקדנציה.

רונית חייקין-יעקובי: זה לפי מה שכתוב פה.

רונית חייקין-יעקובי: הוא קרא, לא הצהיר, יחולו לגביו הוראות סעיף 16 ונגמר.

ארבל אסטרחן: אין ספק שחבר כנסת צריך להצהיר.

יריב לוין: עזבי רגע את החוק.

יריב לוין: אדם הלך, התמודד.

יריב לוין: הוא בא לפי סעיף 7, קראו לו.

יריב לוין: אם הוא לא הצהיר, בזה נגמר העניין, הוא יישב כך 4 שנים.

רונית חייקין-יעקובי: הוא יודע את זה, אבל הוא לוקח את זה בחשבון.

יריב לוין: אבל אני לא חושב שזה הגיוני שהוא יישב כך 4 שנים.

יריב לוין: אני גם לא אתלה אותו בכיכר העיר בגלל שהוא לא הצהיר אמונים.

יריב לוין: אני רוצה שתהיה לו סנקציה ברורה וחד משמעית.

איל ינון: אתה רוצה מצד אחד סנקציה לו ומצד שני שליושב ראש לא יהיה שיקול דעת מוחלט.

יריב לוין: שלא יהיה מוחלט באופן כזה שהאדם יהיה תלוי על תנאי.

יריב לוין: יגידו לו, תתמוך באלף, בית, גימל, דלית, נביא את העניין שלך כדי שתוכל להתחיל לקבל משכורת.

יריב לוין: זה לא נכון.

ארבל אסטרחן: אפשר לומר שאם הוא הודיע ליו"ר שהוא מבקש להצהיר אמונים כלשון ההצרה, יקרא לו היו"ר לעשות את זה.

ארבל אסטרחן: אולם אם לא הצהיר גם בפעם השנייה כלשון ההצהרה, רשאי היו"ר לעכב את הקריאה הנוספת.

סהר פינטו: הוא לא יוכל לבקש לפני חלוף חודש.

יריב לוין: לא הייתי נותן לו כל חודש.

סהר פינטו: האם התקנון גוזל ממנו זכויות שקיימות בחקיקה?

ארבל אסטרחן: החוק אומר שמי שלא הצהיר לא ייהנה מזכויות.

יריב לוין: אני מציע כך.

יריב לוין: בואו נלך בדרך ביניים.

יריב לוין: נשאיר ליושב ראש את שיקול הדעת רק נכניס את זה לכאן.

יריב לוין: נשאיר את הסעיף כמו שהוא ונכתוב: "יחולו לגביו הוראות סעיף 16 לחוק הכנסת כאילו לא הצהיר אמונים וזאת עד למועד בו יצהיר אמונים".

יריב לוין: לכאורה, על פי מה שכתוב פה, יש ליושב ראש סמכות להגיד לו: אדוני, לא הצהרת, לך הביתה.

ארבל אסטרחן: לא, 16 יחול.

ארבל אסטרחן: סעיף 16 אומר: "לא ייהנה מזכויות כל עוד לא הצהיר".

ארבל אסטרחן: זה ברור שזה כל עוד לא הצהיר.

ארבל אסטרחן: עכשיו דיברנו האם להגביל את היו"ר או להגביל אותו, כמה פעמים הוא יכול לעלות ולא להצהיר.

אתי בן-יוסף: אם תיתני 5 פעמים, הוא ינצל את כל ה-5.

ארבל אסטרחן: אם הוא הודיע ליו"ר שהוא מתבקש להצהיר כלשון החוק, יקרא לו היו"ר להצהיר.

רונית חייקין-יעקובי: יקרא לו היו"ר תוך 72 שעות או משהו כזה.

איל ינון: אפשר להגיד שהוא יקרא לו בישיבת הכנסת הבאה.

יריב לוין: אני לא הייתי נותן לישיבת הכנסת הקרובה כי אז אין סנקציה.

רונית חייקין-יעקובי: יש לו סנקציה כי הוא לא מקבל שכר.

רונית חייקין-יעקובי: זאת סנקציה לא פשוטה.

יריב לוין: לכן היא צריכה להיות לאורך זמן אחרת אין לה משמעות.

סהר פינטו: מה אכפת לח"כ שנבחר לעשות שבועיים פרובוקציה?

סהר פינטו: שווה לא שבועיים לא לקבל שכר.

ארבל אסטרחן: עובדה שאף אחד עדיין לא עשה את זה.

יריב לוין: השתכנעתי שנשאיר את זה כמו שזה.

ארבל אסטרחן: נקווה שלא נצטרך.

ארבל אסטרחן: אתה גם לא רוצה להגיד שאם הוא מוכן להצהיר יקרא לו היו"ר?

יריב לוין: לא, נשאיר את זה כך.

יריב לוין: אני בטח לא אתן לו להחליט מתי שבא לו.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש סעיף שבעצם מוצע לקבוע גם בכללי האתיקה: "חבר הכנסת יתמיד כמיטב יכולתו בהשתתפות בישיבות הכנסת ובישיבות הוועדות שהוא חבר בהן".

איל ינון: זה מתאים יותר לכללי האתיקה.

ארבל אסטרחן: זה קיים גם היום.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש סעיף חדש.

ארבל אסטרחן: " מסמך שחבר כנסת מגישו בכתב לפי תקנון זה, ייחתם בידי חבר הכנסת אישית".

ארבל אסטרחן: למשל, שאילתה, הצעת חוק.

יריב לוין: בסדר גמור.

דן מרזוק: ארבל, פה הערתי שהצעות לסדר אינן חתומות אישית על ידי חברי הכנסת.

ארבל אסטרחן: מה שהוא מגיש בכתב - - -

דן מרזוק: זה מוגש בכתב.

יריב לוין: תכתבי: אלא אם הוגש באמצעות מערכת ממוחשבת.

יריב לוין: בסהנדרין אתה לא חותם.

יריב לוין: נכתוב: "אלא אם הוגש באמצעות מערכת ממוחשבת".

ארבל אסטרחן: אז גם, אולי, צריך לוודא שזה ייצא ממנו.

יריב לוין: זה ברור.

יריב לוין: הרי אין לך הרשאה.

יריב לוין: כמו שאני נכנס דרך הסיסמה שלי, אני לא יכול להגיש את זה בשם חבר כנסת.

רונית חייקין-יעקובי: למשל, אי אמון מוגש בעצם בשם יו"ר הסיעה אבל אנחנו מגישים את זה.

יריב לוין: בסדר, זה בהודעות יו"ר הסיעה.

יריב לוין: יש לנו סעיף, שעברנו עליו קודם, שזה יושב ראש הסיעה.

איל ינון: דווקא באי-אמון הח"כים חתומים.

ארבל אסטרחן: הדגש פה הוא על ה"אישית".

ארבל אסטרחן: היו”ר יריב לוין: זה בסדר.

ארבל אסטרחן: יש לנו גם את סעיף 3ג' שהוספנו: "הודעות חתומות בידי יושב ראש הסיעה, ממלא מקומו או חבר הסיעה שהיושב ראש הסמיכו לכך, ייחשבו כהודעות מטעם הסיעה".

ארבל אסטרחן: בסדר, זה טכני.

ארבל אסטרחן: יש לנו עוד סעיף שהוא השלמה לחוק היסוד.

ארבל אסטרחן: חוק יסוד הכנסת קובע בסעיף 40, שעוסק בהתפטרות של חבר כנסת, שההתפטרות תהיה בהגשה אישית של כתב ההתפטרות על ידי המתפטר ליו"ר הכנסת ואם נבצר ממנו להגישו אישית, על-ידי משלוח בדרך שנקבעה בתקנון".

ארבל אסטרחן: מוצע לשנות קצת את מה שקבוע היום בתקנון.

ארבל אסטרחן: אם לא נבצר ממנו, חבר הכנסת צריך לתת אישית נייר חתום ליו"ר הכנסת.

ארבל אסטרחן: מה קורה כאשר נבצר ממנו?

ארבל אסטרחן: מוצע כך: " כתב התפטרות של חבר כנסת שנבצר ממנו להגישו אישית ליו"ר הכנסת יישלח מן הארץ על ידי מי שיושב ראש הכנסת הסמיכו לכך בכתב והוא יאשר על גבי כתב ההתפטרות כי חבר הכנסת מוסרו אישית לידיו ויציין את מועד המסירה".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, היו"ר צריך להסמיך מישהו שילך לחבר הכנסת ויקבל את כתב ההתפטרות.

ארבל אסטרחן: מחוץ לארץ באחד מאלה.

ארבל אסטרחן: מה שכתוב עכשיו ב-ב' כתוב כבר היום בתקנון, שזה "על ידי נציג דיפלומטי או קונסולרי של ישראל, שיאשר על גבי כתב ההתפטרות כי חבר הכנסת מסרו אישית לידיו ויציין את מועד המסירה".

ארבל אסטרחן: היה לנו מקרה כזה, למשל עזמי בשארה התפטר בדרך כזאת.

ארבל אסטרחן: אבל, מוצע להוסיף גם: "בפקסימיליה או בדואר אלקטרוני הכולל כתב התפטרות שנסרק, ובלבד שחבר הכנסת המתפטר שוחח אישית עם יו"ר הכנסת בסמוך למשלוח כתב ההתפטרות ווידא את קבלתו".

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, היו"ר מקבל נייר בפקס או בדואר אלקטרוני, מדבר עם חבר הכנסת ויודע שהוא קיבל אותו ממנו.

רונית חייקין-יעקובי: שם אין חתימה בעצם.

רונית חייקין-יעקובי: בפקס יש, בדואר אלקטרוני אין.

יריב לוין: לא, כתבנו בכתב התפטרות שנסרק, מסמך סרוק במייל.

יריב לוין: בדיוק בגלל הנקודה הזאת.

ארבל אסטרחן: ההתפטרות נכנסת לתוקף 48 שעות לאחר שכתב ההתפטרות הגיע לידי יו"ר הכנסת.

ארבל אסטרחן: השליחים אינם – כמובן שזה רק כשנבצר מחבר הכנסת.

סהר פינטו: היו מספר מקרים ש"עבדו" גם על יו"ר כנסת.

סהר פינטו: חיקו את שמעון פרס.

יריב לוין: יש 48 שעות בדיוק בשביל הדבר הזה.

ארבל אסטרחן: עכשיו יש סעיף חדש שהציע יו"ר הוועדה.

ארבל אסטרחן: "התפנתה משרתו של חבר כנסת, יודיע יו"ר הכנסת בכתב לחבר הכנסת שבא במקומו, כאמור בסעיף 43 לחוק יסוד הכנסת", שזה הסעיף שאומר מי בא במקומו, "על תחילת כהונתו בכנסת.

ארבל אסטרחן: הודעה מטעם הכנסת על חילופים של חברי כנסת תפורסם ברשומות".

ארבל אסטרחן: היום אנחנו מפרסמים ברשומות בלי אסמכתה.

יריב לוין: צריך אולי לכתוב "הודעה מטעם יושב ראש הכנסת".

יריב לוין: מי חותם על ההודעה הזאת?

ארבל אסטרחן: חלק מההודעות מתחילים להעביר למזכיר הכנסת.

יריב לוין: או בהודעה בחתימת מזכיר הכנסת.

ארבל אסטרחן: "הודעה מטעם הכנסת" זה מינוח שקיים היום בחקיקה.

ארבל אסטרחן: חוק יסוד הממשלה אומר "הודעות מטעם הכנסת".

יריב לוין: אין בעיה, בסדר גמור.

יריב לוין: שיהיה מצב שכאשר אדם נכנס הוא יקבל מסמך.

יריב לוין: כשחבר כנסת נבחר הוא מקבל את התעודה הזאת שחתומה על ידי יושב ראש ועדת הבחירות.

יריב לוין: שיהיה לו איזה נייר.

יריב לוין: הפרק הזה, כזכור נמצא - - -

יריב לוין: זה ההישג הגדול האמיתי בכל הסיפור הזה.

יריב לוין: קיבלנו פה היתר חריג שבחריגים.

ארבל אסטרחן: החלפנו את סעיפים הראשונים.

ארבל אסטרחן: אחר-כך יש סעיפים של ועדות שהוחלט לדון בהם אחר-כך במסגרת פרק הוועדות ואחר-כך יש את הסעיפים שדיברנו עליהם כאן.

ארבל אסטרחן: סעיפי הוועדות פשוט יסומנו.

ארבל אסטרחן: הם לא יחוקקו מחדש, לא יותקנו מחדש, אלא יסומנו במספרים אחרים, יוזזו כרגע באופן זמני לפרק הוועדות.

ארבל אסטרחן: אז הסעיפים האלה יוכלו לרוץ בהמשך לסעיפים הקודמים שכבר הונחו על שולחן הכנסת, החל מסעיף 8.

יריב לוין: מצוין.

יריב לוין: בהעדר הערות נוספות, אני עובר להצבעה על הנוסח בתיקונים הקלים שדובר בהם כאן.

יריב לוין: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים אין

יריב לוין: אני קובע שזה אושר פה אחד.

יריב לוין: אנחנו יכולים לעבור מכאן לחלק חדש.

יריב לוין: אני מציע, כדי שנרחם גם על עצמנו - - -

איל ינון: ב-14:30 יש אתיקה.

יריב לוין: נתחיל אותי 10 דקות כדי שתהיה לנו התחלה.

יריב לוין: נטפל בשני הסעיפים שעד חלק ג' של עבודת הכנסת.

יריב לוין: ארבל, יכול להיות שאפשר לטפל בשני הסעיפים האלה, לאשר אותם ולחבר אותם.

יריב לוין: הנוסח לא הופץ לחברי הוועדה אז לא נוכל לעשות את זה.

יריב לוין: אני לא רוצה שיהיה מצב שנאשר משהו שלא הופץ לכולם.

אתי בן-יוסף: בישיבה הבאה נשלח להם את זה לעיון.

יריב לוין: באופן כללי, ברגע שיש נוסח צריך להעביר אותו לפני הישיבות.

ארבל אסטרחן: הפרק הבא לפי סדר היום בתקנון הוא פרק שהיום נקרא פרק 50 – מזכירות, תקציב ועובדים.

ארבל אסטרחן: יש בו 3 סעיפים.

ארבל אסטרחן: מוצע כאן לשנות את הנוסח ובעצם לא להשאיר אותו כפרק נפרד.

ארבל אסטרחן: אני אגיד מה קיים היום.

ארבל אסטרחן: סעיף 24 אומר: "לכנסת יהיה מזכירות שתעבוד בפיקוחים של יו"ר הכנסת והסגנים".

ארבל אסטרחן: סעיף 25 אומר: "היו"ר יביא לאישור ועדת הכנסת את הצעת התקציב השנתי של הכנסת והוא אחראי לביצועו".

ארבל אסטרחן: סעיף 26 אומר: "יו"ר הכנסת רשאי להזמין עובדים ולהטיל עליהם תפקידים שונים" - - -

יריב לוין: זה, אגב, דבר מדהים משום שפועלים בניגוד מוחלט לסעיף 25.

יריב לוין: לקח לי המון זמן להבין.

יריב לוין: אמרו לי שאני צריך להיות יושב ראש ועדה משותפת של ועדת הכנסת.

יריב לוין: הלכתי לקרוא מה זה אומר.

יריב לוין: אלף, לא מצאתי את זה.

יריב לוין: בית, אני אומר שזה לא יכול להיות, הרי כתוב הפוך.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: זה שנים כך ומה שאתה אומר הוא נכון מאוד.

יריב לוין: הגיע הזמן לסדר את העניין הזה.

ארבל אסטרחן: לגבי הסעיפים של העובדים, סעיפים 24 ו-26.

ארבל אסטרחן: "לכנסת תהיה מזכירות שתעבוד בפיקוחים של היו"ר והסגנים".

יריב לוין: מה באמת עושים עם הסיפור של המזכירות?

יריב לוין: אני לא יודע איפה לשלב אותו אבל הוא צריך להתקיים.

יריב לוין: לא הייתי מציע למחוק את קיומה של המזכירות מהתקנון.

איל ינון: אני לא מתרגש מזה כל-כך בגלל שהמזכירות היא יחידה בכנסת כמו יחידות אחרות שקיימות בכנסת ולא מוזכרות בתקנון.

איל ינון: אין בעיה כמובן להזכיר אותה אבל גם אין הכרח, לדעתי, להזכיר אותה.

יריב לוין: אין אזכור של מזכיר הכנסת.

איל ינון: יש אזכור של מזכיר הכנסת.

איל ינון: יש הרבה אזכורים של מזכיר הכנסת.

ארבל אסטרחן: יש פה הרבה דברים שאמרנו: הוא יעשה רשימה של הסיעות - - -

איל ינון: אבל המזכירות כמזכירות, נדמה לי שזה המקום היחיד שזה מוזכר.

יריב לוין: אם כך, זה בסדר.

רונית חייקין-יעקובי: כשכתוב מזכיר, תכניס את סעיף 24.

איל ינון: אפשר להגיד שהמזכיר יעמוד בראש מזכירות הכנסת.

ארבל אסטרחן: אני כן רוצה להזכיר שוועדת רשף-חן הציעה לכתוב שיו"ר הכנסת אחראי על מנהל הכנסת והוא יפעילו באמצעות מזכיר הכנסת ועובדי הכנסת.

איל ינון: ועדת רשף-חן היתה טרום עידן הפיצול בין מנכ"ל למזכיר.

איל ינון: אז המנכ"ל הוא בעצם זה שאחראי על המנהל בפועל ולא המזכיר.

איל ינון: אני לא הייתי מציע להיכנס לזה בתקנון.

איל ינון: יושב ראש הכנסת אחראי על מנהל הכנסת, זה כולל הכול.

איל ינון: ממילא הוא אחראי, גם על המנכ"ל גם על המזכיר, הכול מכוחו עובד ובזה נגמר העניין.

ארבל אסטרחן: ובנוסף מוצע כאן לא לעשות לזה סעיף נפרד אלא פשוט להכניס את זה לסעיף שכבר דנו בו בפרק הראשון שהונח על שולחן הכנסת בתפקידי היו"ר.

ארבל אסטרחן: יש שם סעיף שבו נמצאים תפקידי היו"ר, להוסיף לשם גם את הסעיף הזה.

ארבל אסטרחן: אני יכולה להזכיר שליו"ר הכנסת יש סמכות מכוח חוק שירות הציבור (מינויים).

איל ינון: הוא בעצם נציב שירות המדינה בכנסת.

ארבל אסטרחן: הוא הנציג לגבי עובדי הכנסת, אבל זאת סמכות שקיימת לו בחוק.

ארבל אסטרחן: אותו סעיף 25, שמדבר היום על זה שהוא יגיש לוועדת הכנסת את הצעת התקציב, אז מוצע לקבוע ש"הוא יגיש לאישור הוועדה המשותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים, האמורה בחוק יסודות התקציב את הצעת התקציב השנתי".

ארבל אסטרחן: חוק יסודות התקציב, סעיף 11 שבו אומר: "שוועדה משותפת של 5 חברי ועדת הכנסת ו-5 חברי ועדת הכספים, בראשה יו"ר ועדת הכנסת, יכולה להעביר סכומים או משרות מתכנית לתכנית, להגדיל את הסכום של הוצאה מותנית בהכנסה, ואם יש עודפים היא יכולה להעביר משנה לשנה".

ארבל אסטרחן: עכשיו יובהר שהיא זאת שגם מאשרת את הצעת תקציב, לא ועדת הכספים, אבל הצעת התקציב שאושרה, כאמור, תובא לקריאה השנייה והשלישית במסגרת הצעת חוק התקציב השנתי.

ארבל אסטרחן: זה בעצם מה שקיים היום.

ארבל אסטרחן: שני אלה ייכנסו לסעיף 6.

ארבל אסטרחן: זה בעצם יהיה תיקון לנוסח שכבר הונח.

יריב לוין: אני אומר לכם מה יקרה.

יריב לוין: בשבוע הבא נאשר את הסעיפים האלה, הרי ייגמרו השבועיים.

יריב לוין: אם תרצי, אפשר יהיה להניח את זה באופן נפרד מייד לאחר האישור.

יריב לוין: נאשר אותם ביום שלישי.

ארבל אסטרחן: אפשר להצביע ביום שני על התקנון ואז מייד להניח את זה.

יריב לוין: אם אפשר לגמור אותו למחר ולהניח אותו זה כדאי.

יריב לוין: את שני הסעיפים האלה נאשר ביום שלישי ונניח אותם בנפרד, אם תרצי.

יריב לוין: אם לא, נחבר אותם.

ארבל אסטרחן: אני צריכה לעבור על זה גם עם הממונה על נוסח החוק אז אני לא יכולה להתחייב שזה יהיה למחר.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: אם זה לא ילך למחר אז לא נורא.

יריב לוין: זה יכול לסבול דיחוי ליום שני ואז נגיש את ההוא ביום שני ואת זה נחבר בסיבוב הבא.

אתי בן-יוסף: אין דיון, אין השגות.

ארבל אסטרחן: תיקון התקנון נכנס לתוקף מייד.

יריב לוין: אני רק אצטרך לדעת איך להציג את זה.

ארבל אסטרחן: נתייחס בעצם למהלך.

ארבל אסטרחן: זה פעם ראשונה שזה יוצג בכנסת.

יריב לוין: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.