ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 181, 2010-01-04 12:00

חיים כץ: צהריים טובים.

חיים כץ: יום שני בשבוע, י"ח בטבת, 4 לינואר 2010, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

חיים כץ: הנושא הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (תנאי זכאות לרישיון), התשס"ט-2009, של חבר הכנסת אריה אלדד, הכנה לקריאה ראשונה.

חיים כץ: אדוני, חבר הכנסת אריה אלדד, המציע, יש לך להגיד משהו?

אריה אלדד: כן, תודה, אדוני.

אריה אלדד: הצעת החוק אומרת שבדומה למה שקיים במדינות רבות בעולם, בארצות הברית, באנגליה, בחלק ממדינות האיחוד האירופי, באוסטרליה, ומרכז המחקר והמידע של הכנסת ערך בדיקה השוואתית על העניין הזה, שהתנאי של ידיעה בסיסית בעברית יהיה תנאי לקבלת רישיון ברפואה.

אריה אלדד: היום במדינת ישראל רק שני מקצועות, או שניים וחצי מקצועות מחייבים ידיעה כזאת; עובדי מעבדה, אחיות ובמסגרת חוק מקצועות הבריאות שאנחנו עוסקים בו, גם מרפאות בדיבור, קלינאיות תקשורת.

אריה אלדד: התנאי הזה הוא הכרחי כדי למנוע אסונות רפואיים.

אריה אלדד: תקשורת בין רופא וחולה היא תנאי אלמנטרי הגיוני.

אריה אלדד: אין לנו נתונים לגבי כמה אנשים נפגעים מדי שנה בגלל תקלות שונות במערכת הרפואית.

אריה אלדד: מטבע הדברים המערכת הרפואית, שאני מכיר אותה מבפנים, לא רצה לדווח על כל תקלה כזאת, אלא אם היא נגמרה באסון ברור שמחייב חקירה.

אריה אלדד: אבל זה מובן מאליו שכשישראלי רוצה אפילו להשתלם ברפואה בארצות הברית, לא רק לקבל רישיון קבוע, הוא קודם כל הולך לשגרירות האמריקאית ונבחן בבחינה מעשית, שמים טייפרקורדר, שומעים שיחה בין רופא לחולה והוא צריך להבין מה דובר באותה שיחה.

אריה אלדד: ברור גם שגם אם הרופא והחולה, שניהם יודעים אנגלית, לצורך העניין, ולכאורה לא צריך לדעת עברית כדי לתקשר ביניהם, אבל הגיליון הרפואי בארץ נכתב בעברית, אז מי שמנתח חולה, מי שמרדים חולה ולא יוכל לקרוא בגיליון של החולה שלפני שלוש שנים החולה הזה נותח ובזמן הניתוח היה סיבוך כתוצאה מההרדמה, כתוצאה מהניתוח, והוא מפורט בדוח ניתוח שנכתב בעברית, מי שלא יידע לקרוא באופן בסיסי לגמרי מה כתוב שם ולפחות לזהות שהיתה בעיה---

משה (מוץ) מטלון: הוא צריך לדעת לקרוא מצוין, כי איך שהרופאים כותבים, אתה צריך סייסמוגרף בשביל לדעת את ה---

אריה אלדד: לפני שנים רבות כשניגשתי לבחינות בבתי הספר השונים לרפואה בארץ התקבלתי על הסף.

אריה אלדד: לא שאלו אותי, ראו את הכתב שלי, אמרו 'אתה משלנו, אתה נולדת רופא', אבל אנחנו חיים בתקופה אחרת ורוב החומר בגיליונות הרפואיים היום ממוחשב, מודפס והוא כבר יותר ויותר קריא, ועדיין מי שלא יודע עברית ברמה בסיסית לא יכול לקרוא אותו ואנחנו פה פותחים פתח למותם של חולים.

אריה אלדד: אני רוצה להוסיף רק עוד הערה אחת.

אריה אלדד: יש טענה שבארץ יש מאות רופאים שהיו רוצים לעבוד כרופאים, אנשים שעבדו כרופאים בארצות מוצאם, עולים חדשים, וכיוון שחסרים רופאים בארץ, אסור להוסיף עוד קושי בדרך להיותם רופאים במדינת ישראל.

אריה אלדד: היום אין חוק שמחייב ידיעת עברית, ולמרות זאת חלקם מתקשים שנים רבות לקבל רישיון עבודה כרופאים, לא כי הם לא יודעים עברית, כי הם נכשלו בבחינות ברפואה שהיום הם יכולים לעשות אותם באנגלית, ברוסית, בשפות שונות.

אריה אלדד: הקושי שלהם לקבל רישיון לרפואה בארץ לא נובע מהיעדר ידע בעברית, אלא מחוסר יכולת לעמוד בבחינות גם בשפה של הארץ שממנה הם באו.

אריה אלדד: ולכן זה טיעון דמגוגי שאנחנו מוסיפים בשעת מצוקה.

אריה אלדד: גם באנגליה חסרים רופאים, ורוב הרופאים היום באנגליה, רוב הרופאים, אינם ילידי אנגליה ועדיין, גם כשחסרים רופאים באנגליה, מי שאינו יודע אנגלית לא יכול להיות רופא באנגליה.

אריה אלדד: אנחנו מדברים על ידע סטנדרטי בסיסי בעברית.

אריה אלדד: זה משהו מובנה, זה לא משהו שצריך להמציא אותו.

אריה אלדד: יש מבחן ידע בעברית שאותו מוסד שעושה גם את הבחינות הפסיכומטריות בארץ כתב, אחיות עושות אותו, עובדות מעבדה עושות אותו.

אריה אלדד: אני חושב שגם רופאים יכולים לעשות אותו.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו מדברים על חיי אדם ולמען הגילוי הנאות אני רוצה לומר שאת חיי בני הקטן הציל רופא מהעלייה הרוסית.

משה (מוץ) מטלון: למען הגילוי הנאות, שנדע שלא רק מדברים על אסונות, אני מדבר גם על הצלת חיים.

משה (מוץ) מטלון: את בני הצעיר הציל ונתן לו חיים רופא מהעלייה הרוסית.

משה (מוץ) מטלון: זה רק לצורך הגילוי הנאות.

משה (מוץ) מטלון: אומרים שכבר מתחילתה או מהקמתה של מדינת ישראל היתה אמירה 'ישראל אוהבת עלייה אבל לא אוהבת את העולים'.

משה (מוץ) מטלון: היתה אמירה ואני באמת מתפלא, אנחנו לא התעוררנו מ-60 השנה האלה.

משה (מוץ) מטלון: אנחנו לא מתעוררים מהעניין הזה ואני רוצה לשאול שאלה באוויר, למרות שאני יודע את המספר, כמה רופאים עולים חדשים נקלטו במערכת?

חיים כץ: אם אתה יודע את המספר, תגיד לנו.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה לדעת אם המספר הזה מדויק, זה משהו בין 25,000 ל-30,000 רופאים.

משה (מוץ) מטלון: יכול להיות שהמספר לא מדויק לחלוטין.

משה (מוץ) מטלון: אמר חבר הכנסת אלדד שאנחנו חסרים כל שנה כ-300 רופאים, הוא לא אמר את המספר, אבל חסרים רופאים וגם במקומות אחרים חסרים רופאים, ואני פגשתי רופאים גם בקופות החולים וגם בבתי החולים ולצערי, אני גם פוגש פצועים במסגרת תפקידי הקודם ועד היום בבתי החולים.

משה (מוץ) מטלון: אני פוגש רופאים מהעלייה הרוסית שיכולים פה להיפגע מאוד מהצעת התיקון הזאת.

משה (מוץ) מטלון: עוד לא נתקלתי ברופא שלא ידע לדבר עברית.

משה (מוץ) מטלון: אני לא נתקלתי ברופא כזה.

חיים כץ: אז אין בעיה לפי הצעת החוק הזאת.

אריה אלדד: אז אין בעיה לעבור את הבחינה.

משה (מוץ) מטלון: אני לא נתקלתי ברופא כזה.

אריה אלדד: נכון, אנחנו חושבים כך, ולכן אין לו בעיה לעבור את הבחינה.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שאנחנו מקשים על חייהם של האנשים ואני רוצה לומר שלצערי הרב, למרות שעל הרבה מאוד דברים אנחנו מסכימים, אני וחבר הכנסת אלדד, אני הפעם חולק עליך ואני אצביע נגד ההצעה.

אריה אלדד: שתי הערות כתשובה, ברשותך, אדוני היושב ראש.

אריה אלדד: אחת, נקבע פרק זמן של 18 חודשים לאנשים שיוכלו, אם הם עברו את הבחינה ברוסית ברפואה, הם יוכלו לקבל רישיון זמני לעסוק ברפואה, הם יוכלו לקבל רישיון זמני לעסוק ברפואה ויעסקו ברפואה כמו שסטז'ר עוסק ברפואה ברישיון זמני, עד שישלימו את הבחינה בעברית, בחינה בסיסית שאחיות עושות.

אריה אלדד: מי שאומר שרופא לא יכול ללמוד מה שאחות לומדת, תמוה בעיניי.

חיים כץ: תודה, חבר הכנסת אריה אלדד.

חיים כץ: הייתי רוצה לשמוע את חבר הכנסת מוץ מטלון שאמר שיצביע נגד.

אורלי לוי אבקסיס: גם אני אצביע נגד.

חיים כץ: מאיפה אתם יודעים שיש הצבעה?

משה (מוץ) מטלון: לא, רק במידה ותהיה הצבעה.

חיים כץ: כשנחליט להצביע, אנחנו נצביע רק כשיהיה רוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני אצטרך לצאת החוצה לדקה, אבל אני רוצה לשים כמה דברים על השולחן.

אורלי לוי אבקסיס: העניין הוא שאני חושבת שאנחנו באים וטוענים על חקיקה מגזרית, שבאה להיטיב עם מגזר מסוים.

אורלי לוי אבקסיס: לי יש תחושה שהחקיקה הזו היא חקיקה שבאה להרע עם מגזר מסוים, והנפגעים העיקריים, בוא נשים את זה על השולחן, זה באמת קבוצה מסוימת מאוד, עם אפיונים דומים, שנפגעים.

אורלי לוי אבקסיס: בחקיקה הזו אני חושבת שמעבר לחוסר בתום לב, יש פה גם עניין---

אריה אלדד: את חושבת שאני יודע מי---

אורלי לוי אבקסיס: הנפגעים העיקריים, חבר הכנסת אלדד, איך שלא תהפוך את זה, זה מגזרי.

אריה אלדד: יש לי הערה, לא לחברת הכנסת לוי.

חיים כץ: אתה תעיר כשהיא תהיה.

חיים כץ: חברת הכנסת רחל אדטו, בבקשה.

אריה אלדד: זאת הפרה של הסכם.

חיים כץ: לא נורא, אנחנו רגילים.

אריה אלדד: מפלגה שאומרת מלה זו מלה.

חיים כץ: אנחנו רגילים, עזוב.

אריה אלדד: לא, מפלגה ש---

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד, מאחר ואני מכבד אותך מאוד---

אריה אלדד: סופה לנדבר התחייבה שהיא מסירה את ההתנגדות שלה תמורת קיזוז.

אריה אלדד: בושה וחרפה.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד.

חיים כץ: אתה נראה לי נסער, אבל לא ככה מגיעים ליעד.

אריה אלדד: לא מרמים אותי פעם אחרי פעם.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד.

רוברט טיבייב: אנחנו לא מצביעים היום, נכון?

חיים כץ: אני לא אמרתי כזה דבר.

רוברט טיבייב: תסביר לי, לא הבנתי.

חיים כץ: אני לא אמרתי שלא מצביעים.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד, אני יכול להמשיך את הישיבה?

חיים כץ: תן לי לנהל את הישיבה, אל תהיה נסער ותשאיר את הסערות למקומות יותר...

חיים כץ: חברת הכנסת רחל אדטו, בבקשה.

רחל אדטו: צר לי מאוד שהדיון כאן הופך להיות דיון מגזרי.

רחל אדטו: אני בכלל לא מבינה למה זה עולה לכאן.

חיים כץ: המגזר, לא הנושא.

רחל אדטו: לא, שבכלל הדבר הזה מובא לכיוון כזה של נגד העלייה הרוסית, נגד העלייה.

רחל אדטו: זה בכלל לא רלוונטי מבחינתי, הנושא הוא נושא עקרוני.

רחל אדטו: למעלה מ-30 שנה במערכת הבריאות כרופאה מלמדים אותי שדבר מספר אחד ביחסי רופא-חולה זה תקשורת.

רחל אדטו: נקודה.

רחל אדטו: על זה יקום וייפול דבר ולצורך העניין זה לא משנה אם זה הרופא שראה אותך בחדר מיון כשהתקבלת ולא הבין שכואבת לך הבטן, הוא חשב שכואב לך משהו אחר, או שלא הבין שיש לך חום שלושה ימים, כי לא יכולת להסביר לו שיש לך חום שלושה ימים.

רחל אדטו: לכן אין אפילו שאלה לגבי הדבר הזה.

רחל אדטו: זה אל"ף-בי"ת, ולא יכול להיות שבאמצע יהיה מישהו מתורגמן, שיתרגם בין זה לזה, כי לא תמיד יש רופא מתורגמן בנמצא, לא בטר"מ בלילה ולא בחדר מיון תמיד בשישי-שבת, ולא אצל רופא משפחה עומדים שם מתורגמנים.

רחל אדטו: אין שאלה לגבי זה שרופא צריך לדעת לדבר בצורה בסיסית עם הפציינט שלו.

רחל אדטו: לכן זה מה שמוביל אותי בכלל בכל החשיבה הזאת, למה זה נכון לעשות את זה, בכללים כאלה או אחרים.

רחל אדטו: לנסות לקחת את זה ולהוביל את זה לכיוון העלייה הרוסית, מה זה הדבר הזה בכלל?

רחל אדטו: אותו כלל אני רוצה נגד אמריקאים שמגיעים---

חיים כץ: הם לא התכוונו לעלייה הרוסית, הם התכוונו לעלייה מאתיופיה.

רחל אדטו: סליחה, סליחה.

רחל אדטו: רק רגע, חברת הכנסת אורלי לוי---

חיים כץ: אמרתי, הרופאים שבאים מאתיופיה.

ליה שמטוב: אם באים רופאים מאתיופיה---

רחל אדטו: אני רוצה שאותם כללים יחולו על אלה שעולים מארצות הברית ומאנגליה ומקנדה, ומארגנטינה, ואלה שבאים מרוסיה וערבים שמגיעים לארץ ולא יודעים לדבר בחדר מיון.

רחל אדטו: אני רוצה שאותם כללים יחולו על כולם, ולכן כל ניסיון להסיט את זה לכיוון העלייה ולהגיד שאם אני מדברת כך, אני נגד העלייה הרוסית, אני חושבת שזה לא נכון להעמיד את זה אפילו בדבר הזה.

רחל אדטו: אני בעד ואני חושבת שהתרומה של הרופאים הרוסים לרפואה בארץ היתה חשובה מאין כמוה, אני לא רואה איך מערכת הבריאות היתה מתפקדת בלי כל העלייה של הרופאים הרוסים, בעבר.

רחל אדטו: עובדה שחלק מהמשבר הנוכחי של הרופאים כרגע, המחסור ברופאים, נובע מזה שהרופאים שהגיע לפני 30 שנה, או 20 שנה, התבגרו ופורשים כרגע כולם בחטיבה אחת, וזה חלק מהמשבר הנוכחי של מערכת הבריאות.

רחל אדטו: לכן אני מוחה נמרצות נגד ניסיון כלשהו להסיט את זה לכיוון העלייה הרוסית.

רחל אדטו: אותם כללים שיחולו, כמו שאמרתי, על כל אחד שלא יודע עברית, מתוך המשפט הראשון שאמרתי, אין חולק ואין עוררין על החובה המוחלטת שרופא יידע לדבר עם הפציינט שלו.

גנאדי רולבורט: אני יועץ לשרת הקליטה.

גנאדי רולבורט: קודם כל, הערה.

גנאדי רולבורט: הם התכוונו, אני חושב, לכל העולים, לא רק רוסים.

גנאדי רולבורט: זה הדבר הראשון.

גנאדי רולבורט: והדבר השני שרציתי להגיד, יש פה אנשי מקצוע שיכולים להעביר את הנושא הרבה יותר טוב ממני.

גנאדי רולבורט: זה אני בטוח, אבל אני נותן דוגמה פשוטה, מהחברים האישיים.

גנאדי רולבורט: למשל הוא עבר למדינת ישראל, הגיע כרופא פסיכיאטר, עבר תקופה די ארוכה בשביל להיות רופא, ובאמת עבר את.

גנאדי רולבורט: .. אני לא יודע, איך אפשר להגדיר את זה, עשר שנים עד שהוא קיבל רישיון, והוא היה רופא מקצועי והיום ברוך ה' הוא עובד בבית חולים בדרום.

אריה אלדד: מי יפריע לו לעבוד?

ליאון אמירס: אני בא עם הכובע של נציג מועצת ארגוני העולים שמייצגת את כל העולים, סגן יושב ראש התאחדות עולי אמריקה הלטינית בישראל.

ליאון אמירס: אני מאוד מתרגש שאני מופיע בפניכם, כי אני נלחם על הנושא של הרופאים המון.

ליאון אמירס: אני פה עומד ואני יודע שהכוונות של חבר הכנסת אריה אלדד טובות, אבל אני אומר ככה; אני כאן בשם מאות רופאים שעלו לישראל ושטרם עלו, כי הרופאים כבר לא עולים לארץ מרוב ביורוקרטיה.

ליאון אמירס: אם אתם רוצים לדעת מה זה ביורוקרטיה, המבחנים האלה שאנחנו מדברים עליהם כל כך הרבה זמן, זה פילטר גדול מאוד, ואנחנו יכולים לשאול את פרופסור שנון, שיושב פה מטעם משרד הבריאות, ואני אומר, אם אנחנו נוסיף עוד פילטר, שזה הסיפור של השפה העברית, תתנו לחבר'ה ממשרד הבריאות לעשות מזה עוד פילטר יפה, ואף אחד לא יעלה לארץ.

ליאון אמירס: אז לדבר על תקשורת?

ליאון אמירס: הלוואי על הרופא הישראלי שתהיה לו את התקשורת שלרופאים העולים יש כלפי הפציינטים שלהם.

ליאון אמירס: אני מתנגד באופן נמרץ לתיקון.

חיים כץ: חבר הכנסת רוברט אילטוב?

רוברט אילטוב: תודה רבה, אדוני היושב ראש, אני מאוד מתרגש.

חיים כץ: גם אתה?

רוברט אילטוב: בכל אופן יש פה שני אספקטים חשובים שחייבים להתייחס אליהם, מעבר לעובדה שהועלתה שיש צורך בעברית.

רוברט אילטוב: קודם כל, האספקט הראשון שאמר פה האדון, בשיקולי העלייה למדינת ישראל של רופאים שיודעים מה הם המבחנים ומה הקושי במבחנים ושהם צריכים ללמוד עברית, אין ספק, אבל יש משמעות---

חיים כץ: בייחוד אם הם פסיכיאטרים.

רוברט אילטוב: אני חושב שב-60 השנה האחרונות היו פסיכיאטרים שעלו לפה ולא נכשלו בתפקידם.

אריה אלדד: נכון, כי למדו עברית.

רוברט אילטוב: ולא עברו בחינות.

חיים כץ: בסדר, אבל דיברו עברית.

רוברט אילטוב: בסדר, זה לא אומר שהם לא צריכים ללמוד עברית.

רוברט אילטוב: אף אחד לא אומר פה שלא צריך ללמוד עברית, אבל באופן כללי אני רוצה להגיד שהשיקול של בחינה נוספת יכול להוות משקל להחלטה אם לעלות בכלל לפה או לא לעלות לפה.

רוברט אילטוב: יש היום לרופאים הרבה מאוד אלטרנטיבות במדינות אחרות ואת כל הדרישות שאנחנו מבקשים מהם, לא מבקשים במדינות אחרות.

רחל אדטו: מה קורה, דרך אגב, בלשכת עורכי הדין מבחינת שפה?

רחל אדטו: אפשר להיות עורך דין בארץ בלי לדעת עברית?

חיים כץ: חברת הכנסת רחל אדטו.

רוברט אילטוב: חברת הכנסת אדטו, את עבדת בבית חולים ואני חושב שעבדו איתך הרבה מאוד עולים והם כולם דיברו עברית, וזה עדיין לא חייב אותם בבחינה.

רוברט אילטוב: הרי כל אחד יודע שברגע שהוא מגיע לפה הוא צריך לדעת עברית וצריך לדעת לקרוא.

רוברט אילטוב: השאלה של בחינה בפועל יכולה להביא לכך שאנחנו פשוט נעצור את עליית הרופאים, כתוצאה מהפחד הפסיכולוגי שהם ייפגשו בנושא הזה.

רחל אדטו: אנשים שעשו, אני אתן לך דוגמה---

חיים כץ: חברת הכנסת רחל אדטו, תני לו להביע את דעתו.

חיים כץ: את דיברת, הוא לא הפריע, הוא ישב בשקט.

חיים כץ: לא התאים לו מה שדיברת, ממש לא התאים לו מה שדיברת.

רוברט אילטוב: הנקודה השנייה, אנחנו קולטים עלייה מיום שהמדינה קמה וגם לפני כן.

רוברט אילטוב: עד שכולם יעלו, 14.5 מיליון או 15 מיליון יהודים, בתוכם גם רופאים ואני חושב שלא צריך לעשות להם בחינה כשהם עולים לפה.

אריה אלדד: אתה חושב שהוא צריך אולפן?

אריה אלדד: בחוק לא כתוב בחינה, כתוב 'בעל ידע בסיסי בעברית'.

אריה אלדד: הוא בוגר אולפן, שייתן לו מנהל האולפן אישור שיש לו ידע בסיסי.

רוברט אילטוב: כבוד היושב ראש, אני לא מבין, הוא מנסה לעזור לי?

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד.

רוברט אילטוב: אני רוצה עדיין להעביר מסר שאני רוצה להעביר.

חיים כץ: אתה תקבל את הזמן שלך להעביר אותו.

רוברט אילטוב: הדבר שאני חושב שחשוב, שאנשים יידעו עברית, ויידעו לתקשר עם אנשים, אבל אני לא חושב שיש מקום בחקיקה לנושא הזה, לכן אני חושב שאין צורך לחוקק את החוק.

אריה אלדד: אני רוצה להרגיע אותו.

אריה אלדד: הוא יודע עברית, לא כתוב בחינה.

רוברט אילטוב: אני מתחיל לחזור כבר כמה פעמים וכבר לא נעים לי.

חיים כץ: עד שהוא ישגע אותך, עזוב.

רוברט אילטוב: זה לא כל כך פשוט.

רוברט אילטוב: אני חושב שבנושא הזה אין צורך בחקיקה, צריך הסדר, ההסדר קיים מתוקף זה שאנשים צריכים לעבור פה בחינות ומגיעים לפה ועוברים בחינות בעברית, שמצריכים ידע כזה שהם צריכים לעבור אותו---

אריה אלדד: הבחינה היא ברוסית ובאנגלית.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד.

אריה אלדד: אתה לא מקיף את החומר.

רוברט אילטוב: עדיין הרופאים עוברים פה תקופה מסוימת לפני שהם מקבלים רישיון, הם עוברים את זה בעברית, לא באנגלית ולא ברוסית.

אריה אלדד: אתה אומר דברים לא נכונים.

חיים כץ: חבר הכנסת אריה אלדד.

רוברט אילטוב: הנקודה היא שאני חושב שאין צורך בחקיקה.

רוברט אילטוב: תודה.

קלאודיה כץ: אני מנהלת אגף לתעסוקה במשרד לקליטת עלייה ואחראית על רישום רופאים ויתר המקצועות.

קלאודיה כץ: אני לא אוכל להתמודד עם חברי כנסת לכן אני מבקשת מראש לתת לי להגיד ארבעה משפטים ברצף.

קלאודיה כץ: אחת, אני חושבת שמה שנאמר עד עכשיו על ידי חבר הכנסת אלדד, יש כאן אפליה מאוד כבדה מבחינת העולים ואני אסביר בשני אופנים.

קלאודיה כץ: אחד, זה חוק שמתייחס אך ורק לעולים.

קלאודיה כץ: שניים, כאן הואשמו עולים באסונות רפואיים.

קלאודיה כץ: האם יש סטטיסטיקה שכל הרופאים העולים גורמים לאסון רפואי?

חיים כץ: לא אמרו כאלה דברים.

קלאודיה כץ: חד משמעית נאמר.

חיים כץ: מאחר ויש פרוטוקול, הוא אמר שחוסר תקשורת יכול לגרום ל---

קלאודיה כץ: אני באמת מוחה כי אני חושבת שהעולים גם הצילו לא מעט חיים ושמענו את זה מחבר הכנסת.

קלאודיה כץ: שתיים, כוונות טובות.

קלאודיה כץ: מה כתוב בחוק ומה לא כתוב בחוק.

קלאודיה כץ: לצערי אני לאחרונה מופיעה בלא מעט ועדות, אם אתם יודעים שמהנדס חשמל---

חיים כץ: למה לצערך?

קלאודיה כץ: כי אני כל הזמן באה אחרי הרעת תנאים לעולים.

קלאודיה כץ: למשל מהנדס חשמל, הכי צעיר במדינת ישראל שנושא רישיון הוא בן 63, כי היה תיקון לחוק שלא היו לו כוונות רעות, העבירו את המנדט למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, וכתוצאה מכך לא בחברת חשמל ולא בצבא אין מהנדסי חשמל עם תעודה, כי תהליך הרישוי---

חיים כץ: כי אתם רציתם לאכול את כל העוגה ולפגוע באחרים.

קלאודיה כץ: מי זה אתם?

חיים כץ: העולים הרוסים באו לעשות חוק שגומר עם כל האחרים.

קלאודיה כץ: למה, איזה עולים?

חיים כץ: עזבי, נו, בסדר.

חיים כץ: צריך להיות הכל במידה.

קלאודיה כץ: בחברת חשמל אין---

חיים כץ: יש כלל גדול בתורה, שאומר 'זה נהנה וזה לא חסר'.

קלאודיה כץ: אני לא מבינה למה אתה מתכוון ובוא נשייך את זה לידיעת העברית שלי כי הכוונה היא שהרישוי נעשה עבור מהנדסים לגבי חשמל, בוגרי הארץ, בוגרי הטכניון, שגם הם לא נושאי רישיון והאפליה עוברת לעולים.

חיים כץ: סליחה, זה לא לעניין.

חיים כץ: בואי תדברי על רפואה ורופאים.

קלאודיה כץ: רופאים עולים עוברים תהליך מאוד מאוד קשה לקבלת רישיון.

קלאודיה כץ: הם בעלי ניסיון מחוץ לארץ, עוברים כאן בחינה בראשית מהתחלה, על כל התחומים, והיה והיית כירורג, ואני רוצה לראות את המכובדים הרופאים של הארץ מגיעים למדינה אחרת ומתחילים לבנות את המבחנים מחדש.

רחל אדטו: הם עושים.

קלאודיה כץ: הם עושים אותם, אנחנו עוד לא ארצות הברית, אבל הם לא עושים את זה בקלות ואנשים עוברים תהליך לא פשוט.

קלאודיה כץ: יש לא מעט עולים בעמדות בכירות במשרד הבריאות ובבתי חולים שאילו ביום הגעתם היו צריכים לעבור מבחן בעברית, הם לא היו עוברים אותו.

קלאודיה כץ: למשל יש בחורה יוצאת גרוזיה שמנהלת סי טי בתל השומר.

קלאודיה כץ: מכובד מאוד, מנהלת מחלקה.

קלאודיה כץ: היא הגיעה ארצה עם שני תינוקות, אחד בן חצי שנה ושנה ושמונה, עשתה מבחן ברוסית, עשתה שתי התמחויות, הרבה יותר מהר מאחרים, היום היא בעמדה בכירה, ויש לא מעט כאלה.

קלאודיה כץ: ואם אנחנו היינו צריכים לחייב אותם לעבור ולהוכיח, אפילו בלי מבחן, את הידיעה הבסיסית שלהם בעברית, זה תלוי בעיני הבוחן, זאת תוספת והחמרה לתהליך הרישוי של העולים הרופאים.

קלאודיה כץ: אני לא מדברת על עולים מרוסיה.

קלאודיה כץ: אני אחראית על כלל האוכלוסייה ויש עולים מארגנטינה וחוסה הוא דוגמה טובה ועובדה שגם לא עבר את.

קלאודיה כץ: .. שלא תהיה אי הבנה, היינו בהידברות מאוד גדולה עם המועצה המדעית.

קלאודיה כץ: אנחנו הברחנו כמה אנשים, כמו מרדי למשל שמגיע משוויץ ועושה כאן ניתוחים וכולם עומדים בתור, אבל בארץ הוא לא קיבל רישיון.

קריאה: סליחה, לא נכון.

קלאודיה כץ: והרבה מאוד דוגמאות אחרות.

קלאודיה כץ: אני חושבת שאם רוצים---

אריה אלדד: שאלה.

חיים כץ: עזוב, תן לה.

חיים כץ: אתה הולך למקומות לא טובים.

אריה אלדד: אבל הוזכר פה משהו שראוי להבהיר.

אריה אלדד: מישהו שמטפל בגידולים ממאירים---

חיים כץ: בסדר, מאה אחוז, תבקש אחר כך, תגיד לה מה שאתה רוצה.

קלאודיה כץ: היום העולם הוא חופשי וגלובלי, התחרות על הרופאים...

קלאודיה כץ: הבעיה של חיסרון ברופאים זה כלל עולמי.

קלאודיה כץ: אם אנחנו משווים את עצמנו לארצות הברית, אנחנו כבר לא רוצים עולים.

קלאודיה כץ: אנשים יבואו, מהגרים, ועל פי התחרות הכלכלית והמשכורת של רופא בארצות הברית ובקנדה ובדרום אפריקה הרבה יותר גבוהה.

קלאודיה כץ: ..

חיים כץ: תודה רבה.

ליה שמטוב: אני יושבת ראש ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

ליה שמטוב: ולמה אני אומרת את זה?

ליה שמטוב: כי קבעתי אצלי בוועדה ישיבה לגבי הרופאים העולים, כדי להקל עליהם, להקל לעשות את המבחן, להקל בכלל שיגיעו לישראל, וגם כנראה אנשים מכובדים שיושבים פה יהיו אצלי ואנחנו נראה איך אפשר באמת להקל.

ליה שמטוב: זו העלייה מברית המועצות וגם מארגנטינה וגם מארצות הברית, רופאים שמגיעים לארץ.

ליה שמטוב: פה אנחנו עכשיו דנים על הצעת חוק, שאני חושבת שבכנסת כנראה את כל הבעיות כבר פתרנו, אז אנחנו דנים היום על ההצעה הזו.

ליה שמטוב: אני רוצה לתת דוגמה אישית של ההורים שלי, שהגיעו לארץ בגיל מבוגר וכן ידעו עברית, אבל כשהיו חולים ושכבו בבתי חולים, הם ביקשו רופא שיודע רוסית ורופא שיודע אידיש, כי הם רצו לדבר עם מישהו שיודע את השפה.

ליה שמטוב: גם רופאים ש---

חיים כץ: זה מה שאמר, דרך אגב, חבר הכנסת אלדד.

חיים כץ: שחולים שלא יודעים רוסית רוצה לדבר עם מישהו שיודע עברית.

אריה אלדד: ברור שהם רצו מישהו שידבר בשפה שלהם.

ליה שמטוב: ורופא עולה חדש, אני עוד לא ראיתי באף בית חולים שרופא עולה חדש מבקש ממישהו לתרגם לו לעברית.

ליה שמטוב: תמיד להיפך.

ליה שמטוב: אם מישהו שלא יודע שפה, או רוסית, או ספרדית, או אנגלית, אז רופא שלא יודע את השפה, מבקש מישהו שיתרגם לו לשפה שלו.

ליה שמטוב: אני בכל זאת חושבת שהצעת החוק הזאת מיותרת לחלוטין ואני מזמינה לישיבה אצלי בוועדה כדי לראות איך אפשר להקל על העולים הרופאים לעבור את המבחנים ולשכנע אותם להגיע לישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשים כמה נקודות על השולחן פה, ואחת מהן היא על ידע בסיסי בשפה העברית.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה ידע בסיסי, מי קובע מה, איזה מבחנים יינתנו.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר 'מנהל אולפן יכתוב', מה העניין?

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לספר לכם שרופא המשפחה שלנו, דר' דיטו רוזנברג, הוא אחד הרופאים המוכשרים, המדהימים ביותר, שיכל באמת לזהות דברים ואני יודעת מסיפור אישי, אבל בהתחלה הוא לא דיבר מלה בעברית.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא דיבר מלה בעברית.

אורלי לוי אבקסיס: הם הגיעו לארץ, למקום שבכלל מדברים שם מרוקאית, עיירת פיתוח בית שאן דאז, זה לא פגע כהוא זה ביכולת שלו.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה להגיד לי שאי אפשר לדאוג לכך שלא יקרו.

אורלי לוי אבקסיס: ..

אורלי לוי אבקסיס: הפחד שלך ממה עלות לקרות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא יכולים לחשוב שלא יתרחש משהו, אלא אם יש לך מקרים שקרו ואתה יכול להביא בפנינו, אני אשמח לעיין בהם, אבל כל עוד אתה אומר לי מה שיכול לקרות, אני לא קונה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שיש פה ניסיון לשים באותו סל גם את הרופאים הערבים, הרופאים יוצאי ברית המועצה וכדומה, ואני לא אוהבת את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אוהבת את זה כי יש פה פגיעה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה פגיעה שאפשר לאזן אותה בדרך אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת שבבתי חולים, בבסיסי, לפי מה שאני מבינה, בתקשור הבין אישי, אפשר ורובם כן מתקשרים.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה מה אתה מגדיר כידע בסיסי, וכאשר אתה נמצא באיזה שהוא מוסד, המוסד צריך להבטיח שהדברים יהיו, אם צריך מתורגמן, אז יהיה מתורגמן.

אורלי לוי אבקסיס: בדרך כלל רופאים ואחיות נעזרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לך שאצלנו בקופת חולים מכבי, יש רופאה שהגיעה מצרפת, יש לה ידע בסיסי בעברית, נורא קשה לה, אבל היא מתאמצת והיא נותנת שירות מדהים.

אורלי לוי אבקסיס: היא מביאה לנו את הדברים ואם צריך, היא קוראת למזכירה שתעביר את החומר כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: העניין הוא, האם אנחנו יכולים להרשות לעצמנו לבטל ולוותר על פלח מסוים של רופאים במצב שאנחנו נמצאים בו?

אורלי לוי אבקסיס: להתנות את הרישיון שלהם, ואנחנו בעד השפה העברית, אבל זו לא הדרך.

אורלי לוי אבקסיס: שהמוסדות יבטיחו שהטיפול שיינתן יהיה טיפול טוב, שתהיה תקשורת בין הרופא לחולה, ואת זה אפשר להבטיח בדברים אחרים ולא באיזה שהוא חוק שלדעתי הוא רומס ובמיוחד אוכלוסיות כאלה ואחרות.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: אנחנו נעבור להקראת החוק.

משה (מוץ) מטלון: אבל ביקשתי רשות דיבור.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שחבר הכנסת אלדד צריך להיות פה, כי אני רוצה שהוא יקשיב למה שאני רוצה לומר.

רחל אדטו: אתה יודע, זו אחת הפעמים היחידות שאנשים.

רחל אדטו: ..

רחל אדטו: חבר הכנסת אלדד חי 30 שנה בבית חולים, אני הייתי 30 שנה בבית חולים, מיקי דורף---

חיים כץ: אחרי חבר הכנסת מטלון את תקבלי רשות דיבור.

רחל אדטו: לא, אנשים שמדברים על דברים שהם ממש לא יודעים את היום יום ולא מבינים על מה הם מדברים כאשר הם מדברים, 'תהיה תקשורת', 'יביאו מתורגמן', יהיה בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים מהצד של החולים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה להבין שאת מדברת מהצד של הרופאים, ואני מבינה ש---

חיים כץ: חברת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מעבר לזה, לפעמים יש לי תחושה.

אורלי לוי אבקסיס: .. אתם יודעים מה?

אורלי לוי אבקסיס: אתם, התעודה שלכם מבטיחה שתדעו הרבה יותר טוב ממני מה לעשות בחדר ניתוח ואיך להביא את הטיפול הראשוני הטוב ביותר לחולה---

רחל אדטו: חדר ניתוח הוא לא הבעיה, כי שם לא צריך לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל השאלה היא אם אתם, בזה שאתם רופאים, ניתנת לכם איזה שהיא סמכות-על בלהחליט גם על דברים אחרים ומה ראוי ומה לא ראוי.

אורלי לוי אבקסיס: גם לנו, החולים, יש פה סיי, וגם לנו פה, חברי הוועדה, יש אינטרס שהוא כללי ולא אינטרס דווקני כמו האינטרס הזה שמופיע בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני נורא מצטערת, חבר הכנסת אלדד, אני חושבת שאפשר לפתור את זה בדרכים אחרות, זה דורסני מדי.

אריה אלדד: הלוא אתם נלחמים בחיבוק של מאה רופאים.

אריה אלדד: אנחנו מגנים על החולים.

אריה אלדד: החוק הזה מגן על החולים.

אריה אלדד: גם את זה לא הבנת.

אורלי לוי אבקסיס: ---אני לא מבינה, בוא תעשה לי מבחן בעברית, תראה אם אני עוברת.

אריה אלדד: עברית את מבינה, אבל הבנת הנקרא שלך לקויה.

אורלי לוי אבקסיס: בתור מה אתה מדבר?

אורלי לוי אבקסיס: בתור מי?

אריה אלדד: בתור אחת שלא קראה את החוק ולא מבינה מה כתוב בו.

אורלי לוי אבקסיס: אני קראתי את החוק ואני מבינה אותו טוב מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה גם את הכוונה שלך, אני גם מבינה את הכוונה הנסתרת שלך, מצטערת להגיד לך.

חיים כץ: חברת הכנסת אדטו, אפשר לבקש ממך---

רחל אדטו: לפרוטוקול תשנה בבקשה.

רחל אדטו: תיכף אני אגיד מה היתה הכוונה בעניין הזה.

רחל אדטו: איך אתה נפלת בזה עכשיו.

חיים כץ: נפלתי, אני אשלם את הקנס.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה להרגיע את הרוחות פה קצת.

משה (מוץ) מטלון: תראו על מה אתם מתלהטים פה ומלהיטים את הרוחות.

משה (מוץ) מטלון: כל אחד לא מבין את השני וכל אחד לא מבין את הכוונות של השני.

משה (מוץ) מטלון: אני רוצה להגן על הרופאים והוא רוצה להגן על החולים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אל תגיד מה אני מבינה ומה לא מבינה.

משה (מוץ) מטלון: אני לא אמרתי לך.

משה (מוץ) מטלון: תני לי לדבר, אני לא חבר הכנסת אלדד ועליי אל תרימי את הקול, אני לא אתן לך.

אורלי לוי אבקסיס: אני גם לא מרימה את הקול, אבל אף אחד שלא יגיד מה---

משה (מוץ) מטלון: אני מדבר עליי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא יכולים מהבחינה האובייקטיבית להגיד מה אני מבינה ומה לא.

חיים כץ: חברת הכנסת, את צודקת, אבל חברת הכנסת לוי, תני לי לעשות דיון מסודר.

משה (מוץ) מטלון: אני מדבר עליי, לא עלייך.

משה (מוץ) מטלון: אני בא להגן על הרופאים ומישהו אחר בא להגן על החולים ואני שומע פה דברים, כן עלייה ולא עלייה, ובעד עולים ולא בעד עולים.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שאנחנו לקחנו את זה למקומות שאני מאמין שלא מציע ההצעה רצה להגיע אליהם ובוודאי אנחנו לא רוצים להביא אותם לשם.

אורלי לוי אבקסיס: אלה השלכות.

משה (מוץ) מטלון: נכון, ולא תמיד ההשלכות והתובנות הן בדיוק למה שהתכוונו, ואני לא בטוח שאנחנו היום, אלא אם תחליט שאתה רוצה בכל אופן, בנויים להצביע על העניין ואני יודע שזו פעם שנייה במהלך היום הזה שאני אומר שאנחנו אולי לא בשלים להצביע על העניין הזה.

משה (מוץ) מטלון: אני חושב שבשיחה ראויה, גם עם חבר הכנסת אלדד, אפשר להגיע בעניין הזה להבנות בלי להצביע על החוק כפי שהוא מופיע פה.

משה (מוץ) מטלון: אני הייתי מבקש את הזמן הזה, אני חושב שזה נכון, אני חושב שכולנו רוצים עולים, כולנו אוהבים עולים, כולנו רוצים עוד רופאים ואני מבקש, אדוני, להציע את ההצעה הבאה, לא להצביע היום, לנהל דיון ברוח אחרת ממה שנעשה פה היום עם חבר הכנסת אריה אלדד ולנסות להגיע להבנות.

חיים כץ: חבר הכנסת אילטוב, אתה רצית להגיד משהו?

רוברט אילטוב: אני מצטרף לחבר הכנסת מטלון.

חיים כץ: מצוין.

חיים כץ: אתה רוצה להגיד משהו, אדוני היועץ המשפטי?

זיו מגור: כן.

זיו מגור: רציתי להעיר כמה דברים.

זיו מגור: דבר ראשון, מלבד הידע הבסיסי, אני לא לוקח צד פה, אני מסביר מבחינה משפטית, הידע הבסיסי, כמו שחבר כנסת אלדד אמר, אף אחד לא אמר מה הוא הידע הבסיסי---

אורלי לוי אבקסיס: אז למה להכניס את זה לחוק?

זיו מגור: דבר ראשון, הידע הבסיסי יכול להיעשות, כמו שהוא נעשה במקצועות רפואיים שונים, כמו במעבדות ואחיות וצוות סיעודי וקלינאות התקשורת בחוק הסדרת מקצועות הבריאות---

אורלי לוי אבקסיס: קלינאות תקשורת אני יכולה להבין, כי מדובר פה בתקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: זה הכי טבעי---

רחל אדטו: קלינאי תקשורת.

אורלי לוי אבקסיס: אוי נו באמת, אבל יש דברים מסוימים שיש עלות מול תועלת, שדברים נופלים פה לפתחם של.

אורלי לוי אבקסיס: ..

אורלי לוי אבקסיס: דבר שהוא ממש ערטילאי, שזה משהו שאנחנו לא יודעים מה אפילו---

זיו מגור: אז תני לי לענות לך, כי שאלת מספר פעמים מה זה הידע הבסיסי בעברית.

זיו מגור: אל"ף, יש פה פגיעה ובגלל זה אנחנו מבצעים פה את העניין של הוראת המעבר.

זיו מגור: יכול להיות שיש אפשרות, אני לא יודע, לעשות את זה כהוראה קבועה.

זיו מגור: מה זה אומר?

זיו מגור: דבר ראשון, מיום פרסום החוק ועד שנה עד שהוא ייכנס לתוקף.

זיו מגור: כלומר תהיה פה שנה שלמה מיום פרסום החוק שזה לא יחול על אנשים.

זיו מגור: מלבד זאת, אחרי---

אורלי לוי אבקסיס: קרו מקרים, אנחנו יודעים---

חיים כץ: חברת הכנסת אורלי לוי, יכול מישהו לדבר בלי הערה?

חיים כץ: את רוצה לדבר, תירשמי, אני אתן לך לדבר אחר כך.

זיו מגור: דבר שני, יש פה הוראת מעבר, כלומר מכניסת החוק לתוקף, מה שכתוב כרגע, תהיה אפשרות להגיש בקשה תוך חצי שנה ואחרי הגשת הבקשה הזאת הם יקבלו היתר זמני ל-18 חודשים, כשתהיה אפשרות להאריך את זה בעוד שנה.

זיו מגור: לקביעת הידע הבסיסי – אם זאת הבעיה, כי יכול להיות מצב---

חיים כץ: זה יגיע היום לקריאה ראשונה, נכון?

זיו מגור: כן.

חיים כץ: אז בשביל מה כל הסיפורים האלה עכשיו?

אורלי לוי אבקסיס: יש לי שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: כשמגיע רופא מומחה מחוץ לארץ ובא לעשות פה ניתוחים כאלה ואחרים, הסכנה היא לא אותה סכנה?

זיו מגור: יש הוראות מיוחדות.

רחל אדטו: זו לא אותה סכנה.

רחל אדטו: אני אתן לך תשובה למה.

רחל אדטו: בחדר ניתוח הבעיה של התקשורת היא הרבה פחות גדולה, כי אין לך את הקשר הוורבלי עם אנשים.

רחל אדטו: זה דבר אחד.

רחל אדטו: דבר שני, אם הוא בא בתור מומחה---

אורלי לוי אבקסיס: זה לא חייב להיות רופא מנתח, זה יכול להיות בכלל רופא מומחה מחוץ לארץ.

רחל אדטו: רופא שמתקשר ברמה הבסיסית עם החולים, הוא לא דומה לאותו אחד שבא מחוץ לארץ לעשות ניתוחים ונוסע חזרה לאיפה שהוא נוסע, כי התקשורת שלו---

אורלי לוי אבקסיס: למה, הוא לא יכול לעשות טעויות?

רוברט אילטוב: ומה קורה אם החולה לא יודע עברית?

רוברט אילטוב: הוא גם צריך ללמוד?

רוברט אילטוב: אז אי אפשר לתקשר איתו?

רוברט אילטוב: נו, באמת.

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, חבר הכנסת אלדד, אני לא הבנתי כל כך את הסיפור, אבל לי זה לא נראה מצחיק, אבל השאלה היא האם כשאתה משחרר מישהו, בסופו של דבר גם אם מישהו אחר כתב את זה, אתה מסתכל לראות שהכל בסדר?

אריה אלדד: כן, כי אני יודע עברית.

חיים כץ: אני מבקש שתעבור להקראה.

אור רוזנמן: (מקריא): הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (תנאי זכאות לרישיון), התש"ע-2010.

אור רוזנמן: תיקון סעיף 4.

אור רוזנמן: 1.

אור רוזנמן: בפקודת הרופאים (נוסח חדש), התשל"ז-1976 (להלן הפקודה) בסעיף 4(א) אחרי פסקה (4) יבוא: "(5) ובעל ידע בסיסי בשפה העברית".

אור רוזנמן: תחילה.

אור רוזנמן: 2.

אור רוזנמן: תחילתו של סעיף 4 לפקודה כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, שנה מיום פרסומו (בסעיף זה – יום התחילה), והוא יחול על בקשה לרישיון שהוגשה מיום התחילה ואילך.

אור רוזנמן: הוראת מעבר.

אור רוזנמן: 3.

אור רוזנמן: (א) על אף הוראות חוק זה, המנהל רשאי לתת היתר זמני למי שהגיש בקשה לכך עד שישה חודשים מיום התחילה, ובלבד שמתקיימים בו כל התנאים לקבלת רישיון לעסוק ברפואה, למעט התנאי האמור בסעיף 4(א)(5).

אור רוזנמן: (ב) תוקפו של היתר זמני יהיה לתקופה של שמונה עשר חודשים ורשאי המנהל לחדשו לתקופה אחת נוספת, שלא תעלה על שנה.

חיים כץ: אני רוצה להגיד משהו לפני שאנחנו עוברים להצבעה.

חיים כץ: מאחר ויש פה רגישויות, ואני רוצה שהכל יבוא בהסכמות, כי אנחנו רוצים לעזור הן לעולים והן לרופאים והן לחולים, מאחר וזו רק קריאה ראשונה, אני אצביע עכשיו לקריאה ראשונה ואתה, חבר הכנסת רוברט אילטוב, תנסה להגיע להסכמות, כי אני לא רוצה להעביר את זה בכח.

חיים כץ: אני רוצה להעביר את זה בצורה טובה ולטובת כולם.

חיים כץ: בין קריאה ראשונה לשנייה-שלישית, אני לא הולך לזרז את זה, לא הולך לקדם את זה ולהערכתי לא קרה כלום, ולכן אני אצביע.

חיים כץ: מי בעד הצעת החוק?

חיים כץ: ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

חיים כץ: מי נגד?

חיים כץ: ירים את ידו.

חיים כץ: תודה רבה.

רוברט אילטוב: אבל היתה הצעה שלנו.

חיים כץ: שמעתי את ההצעה, לא קיבלתי אותה.

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים להעלות אותה להצבעה.

חיים כץ: מאה אחוז.

חיים כץ: מי מתנגד להצעה---

רוברט אילטוב: לא, אנחנו מבקשים.

חיים כץ: שמעתי מה שאמרתם.

רוברט אילטוב: אתה מגדיר את זה קצת אחרת, אז אני מבקש לתת הגדרה יותר מדויקת.

רוברט אילטוב: אנחנו מבקשים לדחות את ההצבעה היום לשבוע אחד כדי להגיע להסכמות לפני ההצבעה.

רוברט אילטוב: אם אתה רוצה להביא את זה בניגוד, אין שום בעיה.

רוברט אילטוב: אני מבקש להגיע להסכמות, אני רוצה לדבר עם גב' סופה לנדבר, אני רוצה לדבר גם---

חיים כץ: בסדר גמור, יהיה לך אחרי קריאה ראשונה.

רוברט אילטוב: אם תהיה הצבעה, המשמעות של הצבעה עכשיו---

חיים כץ: קודם כל הצבענו וזה עבר ברוב של שלושה נגד שניים, זה עבר ב---

רוברט אילטוב: אבל אתה לא העלית את מה שאני ביקשתי.

חיים כץ: זה בלי שום קשר.

חיים כץ: אני גם לא צריך להעלות את מה שאתה מבקש.

חיים כץ: אם אני מחליט להצביע, אני לא צריך להעלות את מה שאתה מבקש.

חיים כץ: אבל מאחר ואני מתייחס אליך---

רוברט אילטוב: אין שום בעיה, המשמעות שאנחנו נתנגד.

רוברט אילטוב: אם זאת הדרך.

חיים כץ: זכותך.

רוברט אילטוב: זה לא מה שעלה ממה שאתה אמרת, שאתה לא רוצה להביא את זה בכח.

חיים כץ: לשנייה-שלישית, אמרתי.

רוברט אילטוב: אז אני אומר לך שהמשמעות של ההצבעה הזאת שאנחנו נתנגד וזה לא מה שאתה רצית.

רוברט אילטוב: אני מבקש לדון על זה שבוע, ואחר כך להעלות את זה להצבעה.

חיים כץ: מאחר ואנחנו הצבענו, אז אתה יכול לבקש רוויזיה ואני לא אצביע עליה עכשיו ויהיה לך זמן לדון שבוע.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו מבקשים רוויזיה.

חיים כץ: בסדר גמור, יש לך שבוע לדון.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.