ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 134, 2010-01-05 12:00

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת שמתכנסת לישיבה מיוחדת לציון עשור לפרויקט תגלית.

זבולון אורלב: פרויקט תגלית כידוע הוקם לפני 10 שנים, באנגלית הוא נקרא Birthright.

זבולון אורלב: הוא נועד להתמודד עם העמקת הזהות היהודית של צעירים מהתפוצות ולהדק את הקשר בין התפוצות לבין מדינת ישראל.

זבולון אורלב: על פי המידע שאספנו לקראת הישיבה אנחנו יודעים שקרוב לרבע מיליון צעירים יהודים היו במסגרת הפרויקט הזה כאן.

זבולון אורלב: ביקרו, סיירו, למדו, נפגשו עם העבר, נפגשו ההווה, גם נפגשו עם צעירים ישראליים בני גילם.

זבולון אורלב: אין ספק שהפרויקט הזה הוא אחד הפרויקטים הציוניים הראויים להערכה.

זבולון אורלב: הפרויקט לא נולד במאגר החוכמה של הממשלה ושל המנהיגות אלא פרויקט שנולד מלמטה, מאנשים מהעם היהודי והפרויקט ממומן על ידי הממשלה, הסוכנות וגם תורמים ומנהיגים יהודים בעולם.

זבולון אורלב: אני מודע שאני כאיש חינוך תמיד סקפטי לגבי כל מיני מפעלים שיש בהם איזה מין הוקוס פוקוס כזה.

זבולון אורלב: 10 ימים והילד משתנה.

זבולון אורלב: אנחנו מאמינים בתהליכים ארוכים.

זבולון אורלב: אבל גם אם הזרע הנמצא מתחת לאדמה ומתפתח שמה והוא צריך את אותן טיפות מעטות של גשם כדי לנבוט, זה מה שעושה פרויקט תגלית.

זבולון אורלב: לכל יהודי יש את הנשמה היהודית ואת הזיקה היהודית והלב היהודי אבל מישהו ומשהו צריך לקרות כדי שזה יבוא לידי ביטוי.

זבולון אורלב: להערכתי כאיש חינוך זה מה שעושה פרויקט תגלית שבעצם נותן העצמה לאותן רגשות, שאיפות, רצונות של צעירים למצוא את עצמם.

זבולון אורלב: לכן הפרויקט הזה נחשב לפרויקט מאוד מאוד מצליח.

זבולון אורלב: בביקוריי בארצות הברית אני פוגש את הבוגרים.

זבולון אורלב: אנחנו רואים אותם כפי שהם משמשים מעין שגרירים של העם היהודי ושל מדינת ישראל וזהו בין היעדים של הפרויקט.

זבולון אורלב: אני בטוח שאנשים פה יודעים את ממדי התבוללות, האיום הגדול ביותר על המשכיותו של העם היהודי ובעיקר בארצות המערביות, שבהן מובילה ארצות הברית.

זבולון אורלב: התבוללות שמקורה בניתוק הקשר בין צעירים לבין המורשת היהודית.

זבולון אורלב: אחוזים מאוד גבוהים לא קשורים לחינוך היהודי על כל צורותיו.

זבולון אורלב: וגם אם יהודים רבים קשורים לקהילות יהודיות, לזרם כזה או אחר, עדיין ההתבוללות היא המכה הקשה ביותר של העם היהודי ומבחינה זאת ההשקעה בצעירים היהודים היא השקעה חשובה לאין ערוך.

זבולון אורלב: תגלית היא חלק מחומת מגן כנגד התבוללות ומעיין שופע להעמקת הזהות היהודית.

זבולון אורלב: לי כצבר ואזרח המדינה הזאת חשוב שהעם היהודי יראה במדינת ישראל כמרכזו של העם היהודי.

זבולון אורלב: אתם יודעים שיש לנו ויכוח באשר למרכזיותו של העם היהודי ואני לא יכול להתאפק מלומר שאפילו יש הצעת חוק בעניין הזה אשר מטעמים קואליציוניים של וטו של מפלגת העבודה עדיין לא עוברת, ואשר משנה את חוק ירושלים לפי חוק ירושלים.

זבולון אורלב: כתוב בחוק הישראלי שירושלים היא בירת מדינת ישראל.

זבולון אורלב: אני ביקשתי להוסיף שהיא בירת מדינת ישראל והעם היהודי.

זבולון אורלב: בכנסת הקודמת החוק הזה עבר בקריאה טרומית גם בתמיכת מפלגת העבודה.

זבולון אורלב: 58 הצביעו בעדה, 12 התנגדו ביניהם הערבים, אבל לא הספקנו לחוקק את החוק.

זבולון אורלב: כשהבאנו את זה מחדש לכנסת הנוכחית, למעט מפלגת העבודה שהיא שהטילה כרגע וטו ועל פי ההסכם הקואליציוני היא יכולה להטיל וטו על חוק יסוד, כל יתר המפלגות הציוניות בקואליציה ובאופוזיציה הודיעו לי שהן תומכות בחוק.

זבולון אורלב: נמצא פה חבר הכנסת יולי-יואל אדלשטיין מהליכוד.

זבולון אורלב: כמובן שהליכוד בראש ובראשונה תומך.

זבולון אורלב: נמצא פה חבר הכנסת שלמה מולה מקדימה וגם קדימה הודיעה שהיא תומכת.

זבולון אורלב: אולי זו תהיה התרומה שלי לתגלית שנצליח להשלים גם את החקיקה הזאת וכל צעיר יהודי מבחינת הקשר התרבותי, רוחני, הנפשי הוא ירגיש שירושלים היא הבירה שלו.

זבולון אורלב: אנחנו נכבד את השר בדברי פתיחה.

זבולון אורלב: לאחר מכן נעביר את רשות הדיבור למנכ"ל תגלית ונזמין אנשים נוספים שיספרו על הפרויקט.

זבולון אורלב: השר אדלשטיין בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה אדוני היושב ראש.

יולי יואל אדלשטיין: כשנולד הרעיון של תגלית לפני 10 שנים לקחתי חלק באחת השיחות הראשונות בנושא של השתתפות ממשלת ישראל בתוכנית, היו לא מעט הרמות גבה ושאלות כגון: מה פתאום משלם המיסים הישראלי צריך לממן פרויקט כזה?

יולי יואל אדלשטיין: מתחשק למישהו לבוא לארץ שיבוא לארץ.

יולי יואל אדלשטיין: אז בעצם בפעם הראשונה ממשלת ישראל החליטה שהיא משתתפת בתוכנית מסוג זה.

יולי יואל אדלשטיין: היום יש לא מעט תוכניות שממשלת ישראל היא פרטנר לתוכניות האלה יחד עם ארגונים ונדבנים מחוץ לארץ.

יולי יואל אדלשטיין: תגלית היה החלוץ שהולך לפני המחנה בנוגע לתוכניות מיוחדות מסוג זה.

יולי יואל אדלשטיין: הגישה שינתה את יחס ממשלות ישראל בכל מה שקשור בין ישראל לתפוצות ואני כשר הממונה על התפוצות יכול להעיד שאנחנו נהנים מן הפירות.

יולי יואל אדלשטיין: פרט לתחום החשוב של חיזוק הזיקה היהודית ושגרירים של רצון טוב גם תרומה כלכלית אדירה נתרמה למדינת ישראל בעשור האחרון על ידי רבע מיליון משתתפי תגלית.

יולי יואל אדלשטיין: השתתפות המדינה השנה בתגלית היא 65 מיליון שקל.

יולי יואל אדלשטיין: עדיין הרוב המכריע של הכסף מגיע מגורמים פרטיים וניתן לומר שענפים מסוימים נהנים מזה מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: עכשיו נקודה פחות כלכלית.

יולי יואל אדלשטיין: השפעת התוכנית היא הרבה מעבר לחוויה חיובית של עשרה ימים.

יולי יואל אדלשטיין: חשוב בשל עצמו שיהיו זיכרונות נעימים ממדינת ישראל אבל יש השפעה מתמשכת ומבחינת המשרד, עוד מהשיחה שלי עם גידי מרק מנכ"ל התוכנית, אמרתי שאני רואה את המשימה שלנו פרט להשתתפות שוטפת של המדינה בפיתוח תוכניות שמכונות TAGLIT NEXT, תוכניות המשך לחוויה של עשרה ימים בארץ בתחום הכשרת מנהיגים, הכשרת שגרירים של רצון טוב ברחבי העולם ואנחנו שוקדים על זה עם הנהלת התוכנית.

יולי יואל אדלשטיין: בעתיד הקרוב נראה את הפירות, נראה את התוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: לסיכום: אני מאוד שמח שגם באירועים חגיגיים כאלה של עשור לתוכנית ומספרים מאוד יפים ותוצאות יפות הנהלת התוכנית, ועדת היגוי, ועדות נוספות של תגלית לא רק טופחות לעצמן על השכם ולא מברכות אחת את השנייה אלא גם הם בודקים את עצמם, משפרים מה שצריך בתחום התוכן.

יולי יואל אדלשטיין: זו אותה ערובה להצלחות בהמשך שיש כאן הבנה שתמיד צריך להכניס תכנים חדשים.

יולי יואל אדלשטיין: מבחינת היעדים הכמותיים עוד לפנינו.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו רוצים להגיע למצב של מניית הזהב.

יולי יואל אדלשטיין: של רוב הצעירים בשכבת גיל מסוימת יוכלו להגיע באמצעות התוכנית למדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו עדיין לא שם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה לך אדוני היושב ראש על קיום הדיון ועל המילים החמות באשר לתוכנית.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הואיל ויש לנו אורחים מחו"ל.

זבולון אורלב: הם לא מכירים את חברי הכנסת.

זבולון אורלב: אז אולי אני אציג את חברי הכנסת.

זבולון אורלב: חברת הכנסת רונית תירוש שהיתה מנכ"לית משרד החינוך.

זבולון אורלב: לימינה יושב חבר הכנסת שלמה מולה שהיה ראש מחלקה בסוכנות היהודית, מפעלים ציוניים בהסתדרות הציונית.

זבולון אורלב: חבר הכנסת זאב ביילסקי שוודאי מוכר לכם.

זבולון אורלב: הוא היה יושב ראש של הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית.

זבולון אורלב: את השר יולי-יואל אדלשטיין הצגתי בהתחלה.

זבולון אורלב: אני אתן את רשות הדיבור לגידי מרק, מנכ"ל תגלית בבקשה.

גידי מרק: תודה.

גידי מרק: אני מאוד מודה לכבוד היושב ראש על ההזדמנות שניתנה לנו ועל העובדה שאתה מקבל אותנו בברכה כזאת, לחברי הכנסת שהגיעו.

גידי מרק: אנחנו הבאנו עשרה סיפורים אישיים, עשרה בוגרים מעשר שנים, ממדינות שונות, ארגנטינה, ברזיל, הודו, ארצות הברית, רוסיה ואוקראינה.

גידי מרק: הם ידברו בשם עצמם כי זה הסיפור האמיתי של תגלית.

גידי מרק: תגלית התחילה כיוזמה פרטית וקמה לחיים על ידי מספר פילנטרופים כצ'רלס ברונפמן, מייקל סטיינהרט, שוסטרמן וכדומה.

גידי מרק: במשך השנים המספרים שאנחנו התחלנו להביא לארץ הלכו וגדלו.

גידי מרק: אני זוכר שבשנה הראשונה שהיתה גם שנת אינתיפאדה צעירים יהודיים לא רצו לבוא לישראל והשנה אנחנו נאלצנו להגיד לא לעשרות אלפים.

גידי מרק: שמתדפקים על הדלתות ורוצים להגיע.

גידי מרק: למעשה אנחנו היום התוכנית היהודית היחידה עם רשימת המתנה ולצערנו אין לנו מספיק משאבים להביא אותם.

זבולון אורלב: איזה סכום צריך לסבסד הצעיר?

גידי מרק: נכון להיום הצעיר משלם 250 דולר דמי הרשמה שאותם הוא מקבל בחזרה לאחר מכן.

גידי מרק: חלק גדול מהמשתתפים נשארים לאחר הסיור בארץ והם כמובן מממנים את זה מכיסם.

גידי מרק: חלק גדול מתוכניות ההמשך שנמצאות בכל העולם אבל גם בישראל כמו מסע מאכלסות חלק גדול מהם של פרויקט תגלית.

גידי מרק: יש לנו בארץ להערכתי בין 15 אלף ל-17 אלף עולים.

גידי מרק: חלק גדול מהם שירתו בצה"ל כמובן בגלל הגיל.

גידי מרק: עד היום הבאנו לארץ 220 אלף משתתפים פלוס 40 אלף צעירים ישראלים, ברובם המכריע מיחידות העילית של צה"ל.

גידי מרק: חלק מהם נמצאים גם כאן.

גידי מרק: הם יוכלו גם כן לשתף אותנו במה המפגש עם הצעירים מחו"ל עשה להם.

גידי מרק: בכל אוטובוס אנחנו מעלים 40 משתתפים מאחת מ-52 המדינות בהן אנחנו עובדים.

גידי מרק: אליהם מצטרפים 8 חיילים ישראלים שמראים להם את הארץ דרך העיניים שלהם.

גידי מרק: לאחר מספר שנים שבהם הגענו עד 25 אלף, לשבר את האוזן 25 אלף בהשוואה לאלפיים צעירים יהודיים בסך הכול שהגיעו בגיל הזה לפני שאנחנו התחלנו מתוך מאה אלף שנולדים כל שנה בעולם היהודי.

גידי מרק: הגענו ל-20 אלף.

גידי מרק: קיבלנו תמיכה עצומה מהזוג מרים ושלדון אדלסון לפני 3 שנים שנתנו לנו עד היום מאה מיליון דולר ואפשרו לעוד עשרות אלפי צעירים יהודיים להגיע לארץ, דבר שהעלה אותנו לגבהים חדשים.

גידי מרק: כאשר אנחנו מסתכלים היום אנחנו רואים כמאוד אפשרי את המספר 51 אלף שזה 51% מהעם היהודי כמסה הקריטית ההכרחית לשנות את התהליך שהיינו עדים לו בתחילת שנות התשעים שלראשונה יותר צעירים יהודיים התחתנו עם לא יהודים מאז ומעולם.

גידי מרק: אני יכול להגיד היום לאחר עשר שנים שתגלית מתחילה לשנות את התהליך המדאיג הזה.

גידי מרק: אבל כדי להמשיך ולהצליח אנחנו צריכים יותר משאבים.

זבולון אורלב: זו נקודה מאוד מעניינת כי הרי התבוללות היא היום הבעיה החמורה ביותר.

זבולון אורלב: יש נתונים שהסיור של תגלית באמת משנה את המגמה?

גידי מרק: חד משמעית.

גידי מרק: בעיקרון חד משמעית, מעל לכל צל של ספק.

גידי מרק: במחקר שנבדק ואומת מכל הצדדים אין חילוקי דעות שהסיור מחולל שינוי עצום.

גידי מרק: המחקר בדק צעירים מלפני 10,9, ו-8 שנים איפה הם היום.

גידי מרק: הם נמצאים במצב הרבה יותר טוב מאשר אלה שנרשמו לתגלית והחליטו לא להגיע לארץ.

גידי מרק: 70%-80% מאלה שנרשמים ואין לנו מקום לשים אותם על המטוסים לא טורחים לחזור לביקור ראשון בארץ.

גידי מרק: אנחנו מאבדים אותם.

גידי מרק: העם היהודי מאבד אותם.

זבולון אורלב: האם פעם גם נבדקה האפשרות שבמקום שהמשפחה לא תשא כלל בעלות בכל זאת להציע שתהיה איזושהי עלות ועל ידי כך להגדיל את המספר, או האם העלות תגרום לכך שפחות ירצו להשתתף?

גידי מרק: אנחנו בדקנו את זה הרבה מאוד פעמים.

גידי מרק: אנחנו בודקים את זה כל הזמן כמו שאנחנו בודקים כל דבר כל הזמן.

גידי מרק: כשהתחלנו לפני עשר שנים ופרסמנו בהרבה מאוד כסף בעיתונים לא יהודיים כי חיפשנו את אלה שלא הולכים לכלי תקשורת יהודיים וכתבנו באנגלית במודעות ענק Free Trip to Israel, Hurry Up and Register, Shana Tova.

גידי מרק: זה היה ספטמבר.

גידי מרק: אחד האי מיילים שקיבלנו היה Dear Mr.

גידי מרק: Shana Tova, Thank you very much for the invitation.

גידי מרק: מי שאומר Dear Mr.

גידי מרק: Shana Tova לא ייתן לנו אפילו דולר.

גידי מרק: אותם אנחנו מחפשים כי הם אלה שהעם היהודי יאבד מחר.

גידי מרק: אני יודע שהם אלה יהיו התורמים של המיליונים ומאות המיליונים מחר אחרי שהם ישהו עשרה ימים בארץ.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חבר הכנסת שלמה מולה.

שלמה מולה: תודה רבה אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: אני רוצה קודם כל לברך את המשתתפים הצעירים שנמצאים במשכן הדמוקרטיה הישראלית, בכנסת ישראל.

שלמה מולה: אני בתפקידי הקודם הכרתי את התוכנית היטב.

שלמה מולה: אולי זה המקום לזכור את מי שהיה בין הדוחפים של התוכניות מסוג זה, ראש הממשלה לשעבר אריק שרון.

שלמה מולה: הוא לקח חלק בויכוח שהיה האם משלם המיסים הישראלי צריך להשתתף בהוצאות לתוכנית תגלית ואריק שרון כראש ממשלה הכריע את הכף.

שלמה מולה: בא ואמר, אנחנו לא יכולים תמיד לבקש מהעם היהודי תרומות באמצעות הסוכנות היהודית או הגופים האחרים.

שלמה מולה: אני חושב שהגדיל לעשות גם זאב ביילסקי שהיה יושב ראש הסוכנות היהודית אז.

שלמה מולה: אנחנו כחברי כנסת צריכים להיות חוד החנית ולומר, אם יש צעיר שרוצה לבוא לארץ בשום פנים ואופן אסור בגלל בעיית כסף למנוע זאת בעדו.

שלמה מולה: זה לא מוסרי ולא ערכי ולא יהודי למנוע מצעיר שרוצה לבוא בגלל משאבים הוא לא יגיע.

שלמה מולה: מדינת ישראל היא לא אותה מדינה של שנות החמישים.

שלמה מולה: היא לא אותה מדינה צעירה.

שלמה מולה: יש לה מספיק משאבים.

שלמה מולה: צריך ליצור את האיזון הנכון שדווקא כשיש תורמים המוכנים לסייע אז לסייע לתגלית להתחשב בנדיבותם ולעשות כל מאמץ לא להותיר צעיר אחד או צעירה אחת שלא יבוא מפאת קוצר יד.

שלמה מולה: אמרת שיש צעירים שמבקשים לבוא ואין כסף, הם לא מגיעים וגם לא חוזרים אלינו ואנחנו מאבדים אותם.

שלמה מולה: זה דבר קשה מאוד.

שלמה מולה: אנחנו כאנשי ציבור צריכים לעשות את המאמץ הנדרש ונראה לי שבבית הזה יהיה קונצנזוס מקיר לקיר למממן תוכניות מסוג זה בכלל ותגלית בפרט.

שלמה מולה: לפני 13 שנה השתתפתי בתוכנית באוניברסיטה.

שלמה מולה: ריכזו בין 300 ל-400 רווקים ורווקות.

שלמה מולה: המטרה היתה במסגרת חוויה חברתית שאחד ימצא את השני מבחינה רומנטית.

שלמה מולה: שאלתי אז שאלה האם זה נשאר רק כמפגש חברתי בניו יורק או שבסוף מביאים אותם גם לארץ?

שלמה מולה: אם כל הקבוצה הזאת היתה מגיעה ארצה ל-10 עד15 ימים הם היו מגלים זה את זה ומעמיקים את החברות תוך כדי שהם חווים את הארץ וכידוע כאשר תרים ארץ חדשה האדם נמצא במצב של ריגוש ומודעות גדולה יותר.

שלמה מולה: על כן הגישה להביא את האנשים לפה היא גישה נכונה ביותר.

שלמה מולה: לא יהיה אף אחד מבין המפלגות הציוניות וגם אלה שנמצאות בשמאל יותר, בימין יותר, אין אחד שיתנגד להגדלת המשאבים לתוכנית הזו.

שלמה מולה: כי בסופו של דבר 50% מהעם היהודי נמצא בגולה.

שלמה מולה: הדור הצעיר הוא המפתח להמשך קיומנו כעם.

שלמה מולה: כעם.

שלמה מולה: אם אנחנו מאבדים את הצעירים אין לנו זכות קיום.

שלמה מולה: מדינת ישראל קיבלה הרבה מהסבים והסבתות של אותם צעירים שרוצים לבוא.

שלמה מולה: הם נתנו כספים.

שלמה מולה: לא שאלו לאן הולך הכסף.

שלמה מולה: אמרו, העיקר שנתמוך.

שלמה מולה: והגיע הזמן שאנחנו נחשוב לכיוון ההפוך.

שלמה מולה: בעניין הזה אני רוצה להודות לך אדוני היושב ראש.

שלמה מולה: אני יודע שאתה מעורב בתהליכים.

שלמה מולה: כל החלטה, כל יוזמה שתצא מכאן כולנו נהיה שותפים לה.

שלמה מולה: מאוד מאוד מאוד חשוב לנו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני נותן את רשות הדיבור עכשיו לחבר הכנסת זאב ביילסקי.

זאב בילסקי: אני רוצה לפתוח בכבוד האכסניה ולהגיד לך היושב ראש פשוט הדיונים אצלך הם "חבל על הזמן.

זאב בילסקי: " אתה זימנת את הדיון הזה באחד הפרויקטים היותר משמעותיים של העם היהודי.

זאב בילסקי: תגלית היא תוכנית המשמעותית ביותר בחיי העם היהודי בעשרות השנים האחרונות.

זאב בילסקי: עברתי הרבה עם הפרויקט הזה, אני צריך להודות לברונפמן, למייקל סטיינהרט, לשוסטרמן ולאלדסון לאחרונה.

זאב בילסקי: למרות ש"חטפתי" לא פעם ממייקל סטיינהרט בין היה מגיע לי ובין אם לא היה מגיע לי אבל כאשר אני רואה את הזכויות של האדם הזה אז אני מוכן לקבל ממנו את כל מה שהוא נותן ביחד עם התרומות המאוד נדיבות שלו לעם היהודי.

זאב בילסקי: אנחנו נמצאים בעת משבר בנושא העם היהודי.

זאב בילסקי: לפי הסטטיסטיקות בין 60% ל-70% מהדור הצעיר ביהדות ארצות הברית לא היה פה אף פעם, איננו כאן עכשיו, וכנראה עד יומו האחרון לא יהיה כאן.

זאב בילסקי: לא האמנו שנגיע למצב כזה.

זאב בילסקי: אותו דור של הסבא שלהם היה משהו שחיבר אותם למדינת ישראל, לא היית צריך להסביר יותר מדי.

זאב בילסקי: היום הדור הצעיר לא קשור אלינו, לא בשפה, לא בבניין הארץ שעדיין לא הסתיים.

זאב בילסקי: ואחד הפרויקטים היותר יפים שמחבר את האנשים האלה זה תגלית.

זאב בילסקי: תגלית עושה כמה דברים בבת אחת.

זאב בילסקי: לא רק שמביא את אותם צעירים לישראל אלא גם מערב את הישראליים בעם היהודי, כי הקושי שלנו זה גם להביא את הצעירים פה להסביר שאנחנו עם שחציו כאן וחציו שם.

זאב בילסקי: בא הפרויקט הזה ועירב עד היום 40 אלף צעירים חיילי צה"ל שמתלווים במשך 10 ימים לחברי התוכנית ופתאום אנחנו מוצאים ילדים שלנו שלא היו חשופים לעם היהודי, פתאום הם פוקחים עיניים ומבינים מה היא מהותה של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי.

זאב בילסקי: זה היופי במדינה שלנו וזה השוני בין המדינה הזאת לכל מדינת העולם.

זאב בילסקי: חוק שבות אין באף מדינה בעולם.

זאב בילסקי: יש אצלנו ואנחנו שומרים בקנאות על החוק הזה ולא נותנים לאנשים שרוצים לשנות אותו.

זאב בילסקי: מה הבעיה של הפרויקט הזה?

זאב בילסקי: הפרויקט הזה הוקם על ידי אנשים פילנטרופים שאוהבים אהבה עזה את מדינת ישראל ומבינים את מה שאנחנו מדברים כאן.

זאב בילסקי: אבל ככל שהפרויקט הזה גדל אנחנו חייבים מעורבות ממשלתית.

זאב בילסקי: גם ראש הממשלה אריק שרון וגם ראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט הבינו את העניין ונתנו את עזרתם.

זאב בילסקי: עד עכשיו למדתי בכנסת בזמן הקצר שאני פה שכל מה שאני עושה יחד איתך תמיד מצליח.

זאב בילסקי: יש כנראה תבונה ושכל טוב.

זאב בילסקי: יש רצון טוב ולכן אני שמח לעבוד בהרבה נושאים יחד עם היושב ראש.

זאב בילסקי: אנחנו רוצים להגדיל בצורה דרמטית את השתתפות מדינת ישראל בפרויקט הזה.

זאב בילסקי: עכשיו הרבה כשמדינה משתתפת אז מתחילים להערים קשיים.

זאב בילסקי: הפרויקט הזה הוא טוב והוא מצליח ויש לו הצלחות מוכחות.

זאב בילסקי: לכן אנחנו כבר נמצאים בשלב שכל מה שאנחנו צריכים לעשות זה להגדיל את ההשתתפות של המדינה לא כזכות אלא כחובה.

זאב בילסקי: זאת קודם כל חובתה של מדינת ישראל.

זאב בילסקי: אחר כך זה חובתה של לין שוסטרמן.

זאב בילסקי: או של שלדון אדלסון.

זאב בילסקי: זאת חובתה של מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי.

זאב בילסקי: והיום ממשלת ישראל לא ממלאת מספיק את חובתה בהשתתפות שלה מכיוון שישנם ילדים שיכולנו להביא אותם ואנחנו לא מביאים אותם.

זאב בילסקי: אין שום השקעה שאני מכיר של ממשלת ישראל שיכולה להיות דומה אפילו להשקעה שאנחנו משקיעים פה בכך שאנחנו מביאים ילד יהודי לביקור במדינת ישראל.

זאב בילסקי: עבור הרבה מהצעירים האלה כשהם יתחתנו והילד שלהם ישאל אותם יום אחד, אימא תגידי היית פעם בישראל?

זאב בילסקי: בזכותנו היא תוכל להגיד לו, כן יליד, אני הייתי פעם בישראל.

זאב בילסקי: זה גם כן כבר שווה משהו במצב שאנחנו נמצאים היום.

זאב בילסקי: לכן אדוני היושב ראש אני אעמוד לצידך.

זאב בילסקי: אתה יודע איך לעבוד במבוכי השלטון כדי לנסות ולהביא את ממשלת ישראל למעורבות יתר בפרויקט הזה.

זאב בילסקי: אני לשוב ולהודות לך על הדיון ולהודות לגידי ולכל האנשים הנפלאים על העבודה המצוינת שאתם עושים.

זאב בילסקי: אני אמשיך להיות חלק מכם, לא משנה איפה אני אהיה, מה אני אעשה.

זאב בילסקי: אני תמיד אהיה חלק מתגלית וזה יהיה כבוד גדול בשבילי.

זבולון אורלב: תודה רבה, אני קודם כל מודה לך על המחמאות.

זבולון אורלב: אם אתה רוצה להאריך בזה אני מוכן לתת לך עוד זמן.

זבולון אורלב: למען האורחים מחו"ל אני חייב לומר שעל פי הכללים הדמוקרטיים במדינת ישראל מי שמופקד על התקציב זו הממשלה.

זבולון אורלב: הכנסת בסופו של דבר מאשרת את התקציב.

זבולון אורלב: לא בוועדה הזאת אלא בוועדת הכספים אבל יש לנו השפעה.

זבולון אורלב: השר אדלשטיין התכוון שנפעיל את השפעתנו.

זבולון אורלב: זה אני אעשה באהבה וברצון.

זבולון אורלב: פרופסור לנס סאקס, חוקר ראשי של תגלית באוניברסיטת ברנדייס.

לן סאקס: תודה אדוני היושב ראש שאתה מקיים ישיבה בנושא תגלית.

לן סאקס: זוהי פריווילגיה להיות כאן ולדבר על עבודתנו.

לן סאקס: אנסה להיות תמציתי.

לן סאקס: הערכתי מאוד את המטפורה שבה השתמשת שתגלית היא כמו טיפות מים המנביטות את הזרעים של הנשמות היהודיות.

לן סאקס: זוהי זכות לדבר אל אותם צעירים בעלי נשמה יהודית ולחזות בשינוי לפני ואחרי הניסיון של מסע תגלית בישראל.

לן סאקס: העבודה שאני רוצה לדבר עליה, ההשראה לעבודה זו נובעת מהמסורת היהודית, היא מרחיקה לכת לשורשים שלנו ואנו מתייעצים עם הרמב"ם.

לן סאקס: היא מגיעה מהמאמץ הרציני מהבחינה של מחקר של פרויקט תגלית.

לן סאקס: בעשור האחרון ניסינו לנתח את ההשפעה המבורכת של הבאת הצעירים הללו לישראל.

לן סאקס: כפי שאתה יודע המחקרים שנעשו על תגלית במשך השנים מראים בבירור שהפרויקט הוא בעל חשיבות עליונה, היה לו השפעה רבה, הוא שינה את היחס של כמעט כל המשתתפים במסע כלפי ישראל.

לן סאקס: השאלה המתבקשת עתה בהסתכלנו על אותן עשר שנים, האם השינוי החיובי הזה ממשיך?

לן סאקס: האם הוא משנה את המעורבות של אנשים יהודים צעירים?

זבולון אורלב: שאלה לי אליך, כשאתה מדבר על השפעות לטווח רחוק למה כוונתך?

זבולון אורלב: האם ההשפעה נשארת לשנה?

זבולון אורלב: חמש שנים?

זבולון אורלב: עשר שנים?

לן סאקס: במחקרים המוקדמים שערכנו חקרנו את ההשפעה לטווח של שנה ושל שנתיים.

לן סאקס: המחקר שאני עומד לדבר איתך עליו עכשיו הוא ההשפעה לגבי חמש עד שמונה שנים ממועד הסיור של תגלית בישראל.

לן סאקס: והשאלה לגבי חמש או שמונה שנים לאחר מכן במיוחד כאשר הבוגרים הצעירים האלה התנסו בחוויות נישואים, להקים משפחות, באיזה אופן הם מעורבים ביהדות ובמדינת ישראל ומה הוא יחסם לארץ.

זבולון אורלב: שאלה נוספת, האם ההשפעה המיטיבה של תגלית תלויה גם בגיל של הצעיר כאשר הוא מגיע לכאן?

זבולון אורלב: כי אני מבין שתגלית נועדה לצעירים מגיל 18 ועד גיל 26.

זבולון אורלב: האם זה במחקר שלכם אתם לוקחים בחשבון מתי בדיוק הוא היה כאן?

זבולון אורלב: בגיל 18 או בגיל 26?

לן סאקס: לגיל נודעת חשיבות מסוימת.

לן סאקס: בעצם ההשפעות המרובות ביותר בטווח הקצר הן עם האנשים הצעירים יותר.

לן סאקס: ולטווח הרחוק ההשפעה הניכרת שאנחנו עדים לה היא עם המבוגרים יותר כי ההשפעות הרבות הן על בחירת בן זוג לנישואים ועל חזרה לישראל וזה קורה רק במשך השנים העוקבות.

זבולון אורלב: אני שכחתי להתנצל.

זבולון אורלב: השפה הרשמית המוכרת בישראל היא עברית.

זבולון אורלב: לכן אנחנו מנהלים את הדיון בעברית.

זבולון אורלב: לכן יש תרגום סימולטאני.

זבולון אורלב: מי שצריך לדבר באנגלית ידבר אנגלית אבל בפרוטוקול של הכנסת דבריו יופיעו בעברית.

זבולון אורלב: אנחנו מאוד מקפידים על השפה העברית.

זבולון אורלב: בסדר?

זבולון אורלב: סליחה.

זבולון אורלב: בבקשה.

לן סאקס: אם כן, במחקר הספציפי הזה מה שעשינו זה, הלכנו אחורה אל הקבוצות מהשנים המוקדמות 2001 עד 2004.

לן סאקס: הקבוצות שהגיעו בשנים האלה באו בתקופה מאוד יוצאת דופן.

לן סאקס: היתה אינתיפאדה אז בארץ.

לן סאקס: כך שהקבוצות האמורות היו קצת שונות מהקבוצות המגיעות כעת והן כוללות הרבה מאוד צעירים שהם דתיים אבל גם כוללות אנשים שאין להם דבר וחצי דבר עם הזהות היהודית שלהם.

לן סאקס: במחקר מופיעים פרטים מתוך ראיונות שקיימנו, דוגמיות שבחרנו בזהירות, ראיינו 1500 אנשים.

לן סאקס: התמצית של המחקר כפי שהשקופית הזו מראה, חלק הארי של המרואיינים, שלושה רבעים מהם, 5 עד 8 שנים לאחר החוויה אמרו שהניסיון הזה בן עשרת הימים שינה את חייהם.

לן סאקס: שינה את חייהם.

לן סאקס: העובדה הזאת משתקפת גם בנתונים אחרים כאשר אנחנו מתבוננים בקשר שלהם לישראל.

לן סאקס: אנחנו נוכחים לדעת שהמשתתפים בתוכנית בהשוואה לאנשים דומים אשר לא השתתפו, אנשים שהגישו בקשה לתוכנית והיו עם מוטיבציה גבוהה אבל לבסוף לא נכנסו לתוכנית, במונחים מדעיים היה הבדל ניכר.

לן סאקס: דבר נוסף אשר קרה וחשוב מאוד להבין זאת וקשור גם כן לשאלה אם לחייב את המשתתפים בתשלום עבור הנסיעה והניסיון, אם אתם מתבוננים בהשפעה שהיתה לתוכנית על האנשים, אלה שבאו עם רקע שהיה בו מעט יידשקעט בבתיהם, אלה היו בדיוק האנשים שהושפעו בצורה הכי עמוקה מהתוכנית.

לן סאקס: אלה שבאו מבתים שהיה בהם כשרות ומנהגים יהודיים בעצם לא הושפעו עד כדי כך.

לן סאקס: ומה שקורה במשך הזמן שיש לכם הרבה יותר אנשים בצד השמאלי של הטבלה.

לן סאקס: בעצם הנתונים הדרמטיים שאני עומד להראות לכם בעוד רגע הם נתונים שנצמדים בהערכה שמרנית באשר להשפעת התוכנית על המשתתפים בה.

לן סאקס: כי היום התוכנית מתמקדת בצד השמאלי וזה צריך להיות יותר גדול.

לן סאקס: כאן אתם רואים נתונים שאנשים יוצאים אחרי הניסיון של תגלית בן עשרת הימים ואחרי שנים רבות אפילו משייכים עצמם לעם היהודי.

לן סאקס: הרשו לי לעבור לשאלה שנוגעת ישירות להתבוללות.

לן סאקס: בצד השמאלי אתם רואים את מספר האנשים שנישאו ליהודי או ליהודיה.

זבולון אורלב: יש הבדל בין בנים לבנות?

לן סאקס: ובכן אנחנו לא יודעים את זה עדיין.

לן סאקס: יותר מדי מוקדם כדי לדעת עובדה זו.

לן סאקס: מה שאנחנו מראים כאן שכמעט שלושה רבעים, וזה ללא חישוב הדתיים, האורתודוקסים, המספרים מתייחסים רק לאלה שאינם אורתודוקסים, 50% נישאים זה מה שאנחנו מצפים באוכלוסייה הזאת, העובדה שזה קרוב לשלושה רבעים היא עובדה ראויה לציון ומיוחדת.

לן סאקס: כמעט 60% יותר נישאים ליהודים כתוצאה מהניסיון של עשרת הימים.

רונית תירוש: יש לי שאלה מתודית.

רונית תירוש: בהגדרה של לא משתתפים נכללים מי שלא הגיש בקשה לתגלית או כאלה שגם הגישו ומסיבות תקציביות לא הגיע לארץ?

זבולון אורלב: שאלה מצוינת.

לן סאקס: אלה השוואות רק של אלה שהגישו בקשה להשתתף בתגלית.

לן סאקס: אנחנו יודעים די הרבה על קבוצה זו של אנשים שהם דומים, אני שואב זאת מתוך נתונים של מספרים של משתתפים מצפון אמריקה, הם דומים במידה רבה לאלה אשר באים במיוחד מיהדות ארצות הברית.

לן סאקס: כך שיש בקבוצה זו יותר מ-20% אנשים שמעולם לא התחנכו במסגרות הפורמאליות היהודיות ואחוז גבוה של אנשים שיש להם רק הורה אחד יהודי.

לן סאקס: זה לא כך שזו קבוצה נבחרת ושהאנשים האלה בחרו בתוכנית מכיוון שיש להם עניין בישראל או מוטיבציה לבקר בישראל.

זבולון אורלב: לא הבנו מה שאמרת.

רונית תירוש: אני אשאל שוב.

רונית תירוש: מאוד חשוב לי לדעת בהגדרת "לא משתתפים" האם כלולים בהם כאלה שלא פנו בכלל לתגלית, זאת אומרת כאלה שאין להם שום נגיעה לישראל או שכלולים בהם כאלה שביקשו לבוא דרך תגלית ולא זכו להגיע, ואם כן האם ידוע לך מה האחוז שלהם בתוך הקבוצה הזאת?

רונית תירוש: את זה אני שואלת כדי שאני אדע להתייחס למניעים של אותה קבוצה למה הם לא מודים בסיכוי כלשהו להנשא ליהודי או ליהודיה.

זבולון אורלב: ואם אפשר, אני רוצה להוסיף לשאלה.

זבולון אורלב: מישהו יכול להניח הנחה ולהגיד שהמשתתפים כבר מלכתחילה היה להם קשר, זיקה, הרגשה טובה יותר, זה בסיס השאלה שלה, לישראל וליהדות והלא משתתפים מלכתחילה זה לא מעניין אותם כל העניין.

רונית תירוש: לא ישראל ולא יהודים ולא נישואים ליהודים.

לן סאקס: הנתונים שבידי מיושמים רק לגבי אנשים שהגישו בקשה להשתתף בתוכנית, שהיה להם עניין ורצון לבוא.

לן סאקס: כמה מהם הגיעו וכמה מהם לא הגיעו.

לן סאקס: אנחנו יודעים ממחקרים אחרים שעשינו, למשל ערכנו מחקר לגבי סטודנטים של מכללות בקמפוסים והמחקר הזה אל הכליל את אלה שהגישו בקשה להתקבל לתגלית.

לן סאקס: אנחנו יודעים שאנשים שהגישו בקשה להשתתף ב-Birthright דומים מאוד למדגם של האוכלוסייה בכללה.

לן סאקס: ההבדל היחידי בין האוכלוסייה שמבקשת להתקבל ל-Birthright וזה חלק מהמחקר שלנו, חלק מאנשים אכן מגיעים לטיול וחלק לא מגיעים לטיול, ההבדל היחידי שיש מספר מועט יותר של ילדים של נישואי תערובת שמגישים בקשה להשתתף בתוכנית.

לן סאקס: זה מאוד חשוב.

לן סאקס: בשנים הראשונות של התוכנית בזמן האינתיפאדה והיהודים בגולה חשבו על ישראל כמקום בלתי בטוח, רבים מהמשתתפים מפני שזה היה טיול בחינם, אפילו אם להוריהם היו משאבים לממן אותם, ההורים אמרו להם לא לבוא לישראל.

לן סאקס: המשתתפים החליטו בעצמם כן לבוא והם יכלו לקבל החלטה כזו מפני שהם לא היות תלויים במימון של הוריהם.

לן סאקס: ההשפעה של התוכנית היא גדולה ותהיה גדולה יותר אם תיושם על אוכלוסייה גדולה יותר.

לן סאקס: הרשו לי לעבור על החומר שברשותי.

לן סאקס: אחד הדברים שאנחנו יודעים, אפילו אלה שנישאים בנישואי תערובת רוצים לגדל ילדים יהודים, ולמעשה אם לוקחים בחשבון את ההבדל בין 72 ומאה אחוזים, רבים מהמשתתפים שנישאים ללא יהודים מתחתנים תחת חופה ועם רבי ומצהירים שהם רוצים לגדל ילדים יהודים.

לן סאקס: ובכן מה אנחנו לומדים מכל זה?

לן סאקס: אני אנסה לסכם.

לן סאקס: אנחנו יודעים שהשתתפות מובילה לשינוי בחיים.

לן סאקס: אנשים הופכים להיות מחוברים באופן חזק לישראל, הם מפתחים מודעות לישות היהודית.

לן סאקס: אנחנו יודעים שככל הנראה הם יתחתנו עם יהודים, רוצים לגדל ילדים יהודים.

לן סאקס: התוכנית כשלעצמה לא מלמדת אותם שהם יתחתנו עם יהודי, אלא זו הדרך שבה הם מבטאים את הזהות היהודית שלהם.

לן סאקס: הם יודעים שאם הם רוצים להיות חלק מהעם היהודי עליהם ליצור משפחה יהודית.

לן סאקס: כמה מההשלכות לעתיד היהודי.

לן סאקס: מה שאנחנו נוכחים הוא שחינוך עושה את ההבדל.

לן סאקס: שניסיון יהודי אינטנסיבי משנה.

לן סאקס: שיהדות וחיים יהודיים שלא היתה עד אז רלוונטית לגבי רבים מהם הופכת להיות רלוונטית.

לן סאקס: ואולי המסקנה החשובה ביותר שאנחנו מסיקים מכל זה היא שמעורבות עם ישראל ומעורבות של הצעירים עם בני גילם הישראליים כאן בישראל היא מפתח לתוכנית הזאת.

לן סאקס: לתגלית יש את הפוטנציאל אם המימון ימצא לעניין את רוב הצעירים בגולה, את הדור הבא של היהדות בגולה, לא רק עם ישראל אלא גם עם המורשת היהודית שלהם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אין ספק שהממצאים הם מעניינים.

זבולון אורלב: וחברת הכנסת תירוש אני אמרתי בראשית הדיון ואת תביני היטב את מה שאני אמרתי כי היית אשת חינוך, מורה, מנהלת, היית גם מנכ"לית משרד החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: עברה את המסלול הזה.

זבולון אורלב: אנחנו מאמינים שחינוך זה תהליך ארוך ופה 10 ימים מחוללים שינוי.

זבולון אורלב: כנראה העוצמה הרגשית כה גדולה.

זבולון אורלב: ניתן להשוות את זה למסע לפולין.

זבולון אורלב: אנחנו הישראלים בתוכנית הלימודים שלנו עורכים מסעות לפולין לבני נוער למשך 7 ימים כדי לבקר את מחנות ההשמדה וכדי להיפגש עם העולם היהודי בפולין.

זבולון אורלב: גם אנו נוכחנו איך אפשר בסיור של 7 ימים אבל עם הכנה מאוד ארוכה קודם להפוך את זה לחוויה מכוננת.

זבולון אורלב: במובנים מסוימים תגלית מזכירה לי את הניסיון הזה.

זבולון אורלב: אנחנו אנשי החינוך תמיד מחפשים את הפתרונות איך אפשר במעט זמן ובמעט כסף להשיג הישגים חינוכיים.

זבולון אורלב: זו יכולה להיות דוגמה.

זבולון אורלב: חברת הכנסת רונית תירוש בבקשה.

רונית תירוש: אני מודה לך אדוני היושב ראש ולכל האורחים המכובדים שלנו.

רונית תירוש: שתי הערות.

רונית תירוש: ראשית לומר שמדינת ישראל היא מדינה מאוד צעירה ומתמודדת עם בעיות השעה.

רונית תירוש: אולי מהסיבה הזו אנחנו לא כל כך נותנים את הדעת ובעיקר את הכסף לטובת תוכניות אסטרטגיות ארוכות טווח שבסופו של יום יביאו לנו את התוצאה המקווה.

רונית תירוש: אין ספק שככל שאנחנו רבים יותר כאן במדינת ישראל אנחנו גם חזקים יותר.

רונית תירוש: לא בכדי אריאל שרון בהיותו ראש ממשלה אפילו נתן את עיניו באנשי הפלשמורה מאתיופיה שיש מי שחולק על יהדותם ויש מי שלא אבל הוא האמין שהם אכן יהודים כשרים והם נצר לשבט יהודי בעבר המאוד רחוק הוא עשה כל מאמץ להעלות אותם על אף הבדלים עמוקים בתרבויות, דבר שבוודאי לא ניתן להשוות לתרבות של היהודים היושבים כאן לעומת אלה היושבים בצפון אמריקה.

רונית תירוש: לכן נכון תעשה הממשלה אם למרות מצוקות השעה ולמרות מגבלות התקציב תיתן את דעתה על מנת להיות שותפה אקטיבית בפרויקט כל כך משמעותי וחשוב שמביא איתו תוצאות.

רונית תירוש: כשאני מדברת על תוצאות בוודאי שאנחנו מקווים לראות אתכם עולים ארצה אבל אנחנו נהיה גם מוכנים להתפשר בזה שתישארו בתור לובי מאוד חזק במדינות צפון אמריקה שהרי הוכח מעל לכל ספק שהכוח שלכם שם הוא בהחלט כוח מאזן כשבאים לעימותים בינלאומיים, כאשר אנחנו צריכים את הכוח הזה בסנט של ארצות הברית כמי שיכול להטיל וטו על החלטות שהם לא טובות למדינת ישראל.

רונית תירוש: לכן אנחנו רואים בכם גם שליחים נאמנים של המדינה גם בשבתכם בניכר.

רונית תירוש: אין ספק שתגלית תורמת גם למימד הזה.

רונית תירוש: ככל שהנישואים הם בין היהודים לבין עצמם הכוח שלנו ישמר את עצמו וגם יעצים את עצמו.

רונית תירוש: לכן איננו לא צרה בכך שתגלית לא תמיד מביאה עליה אבל היא עדיין מחזקת ומזכירה לכם ולחבריכם את היותכם יהודים קודם כל ולפני כל דבר.

רונית תירוש: זה בשבח תגלית.

רונית תירוש: אני רוצה להעלות שאלה למחשבה ואני לא מצפה לקבל תשובה.

רונית תירוש: אני מעריכה שאתם חושבים על זה ואני רוצה להיות בטוחה שתחשבו על זה.

רונית תירוש: הנתונים שהובאו בפנינו בעקבות הסקרים והמחקרים מראים, בכל שאלה שנחקרה, למעט נושא הנישואים, נעים סביב ה-25% לעומת קבוצת הביקורת של הלא משתתפים.

רונית תירוש: לכן אני שואלת ואני אומרת את זה בשבח התורמים היהודים הטובים שתורמים ממיטב כספם בהיקפים של מאות מיליוני דולרים.

רונית תירוש: אני שואלת איפה ניתן לשפר את הפרופורציה של התשומה המאוד גבוהה של אותם יהודים טובים שתורמים לפרויקט לעומת התוצאות שהן עדיין מגרדים ככל שאני יכולה לעשות הכללה גסה בהיקפים של 25%.

רונית תירוש: זאת אומרת איפה אנחנו יכולים להעלות את האחוזים של הציפיות שלנו לטובת 50% לפחות לעומת השקעה של מאה אחוז ממיטב כספי התורמים היהודים הטובים.

רונית תירוש: אני שוב אומרת אני לא מצפה לתשובה כרגע.

רונית תירוש: אני רוצה רק לוודא ולהיות בטוחה שאתם יושבים על המדוכה ולא מסתפקים בתוצאות הטובות כי עדיין יש מקום לשיפור.

גידי מרק: אנחנו אף פעם לא מסתפקים בשום דבר.

גידי מרק: למדתי ממורי ורבי ד"ר שם טוב שושני שמצטרף לסגל של מנכ"לי משרד החינוך שאין בעולם היהודי שום תוכנית חינוכית שגורמת לשינוי.

גידי מרק: 25% בתחום החינוך זה אחוז אדיר.

גידי מרק: זה שינויי העמדות.

גידי מרק: אנחנו בגלל זה מאוד גאים בנושא של הנישואים או נושא של העלייה לישראל, שהמספרים מדברים בעד עצמם.

גידי מרק: או אם מסתכלים על למשל על כל נשיאי הלל בקמפוסים.

גידי מרק: הרוב שלהם בוגרי תגלית.

גידי מרק: חברי הכנסת שמבקרים בקמפוסים, עיקר אלה שתומכים בהם בזמן שהם נאלצים להתעמת אם אנטי ישראלים זה בוגרי תגלית.

גידי מרק: להגיד שאנחנו רוצים שיהיו יותר בוגרי תגלית, בטוח שאנחנו רוצים.

גידי מרק: אבל אני לא מכיר משהו שמתקרב באפקט שלו לעומת ההשקעה למה שתגלית עשתה.

רונית תירוש: האם אתם שומרים על קשר עם בוגרי תגלית במובן הזה שאתם ממשיכים לספק להם חומרים על ישראל בהיותם שגרירים שלנו בקמפוסים של האוניברסיטאות?

רונית תירוש: והאם זה נעשה בשיתוף פעולה עם משרד החוץ?

גידי מרק: ברשותך אני רק רוצה להשלים דבר אחד.

גידי מרק: מחלקת מדעי ההתנהגות של צה"ל ערכה מחקר לגבי ההשפעה על הישראלים, חלק מהם יושבים כאן ומצאה שבוגרי תגלית לאחר 5 עד 10 ימים בפרויקט, יורדת המוטיבציה שלהם לראות את חוץ לארץ כיעד אפשרי להגירה אחרי זה.

גידי מרק: הגאווה שלהם במדינת ישראל.

גידי מרק: הם יספרו לך אחר כך.

גידי מרק: והרצון לחתום קבע.

גידי מרק: זה דבר אחד.

גידי מרק: עכשיו לגבי שמירת הקשר.

גידי מרק: ודאי וודאי.

גידי מרק: גם במחקר כלי התקשורת הישראלים הופכים לכלי מאוד מרכזי יחסית לכלי תקשורת מקומיים.

גידי מרק: שנית, החברים כאן יספרו איך הם מנצלים את הקשר עם גורמים ישראלים כדי להיות פעילים בקמפוסים.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אנחנו נתחיל עכשיו עם הבוגרים.

זבולון אורלב: אווה גלדשטיין בוגרת תגלית.

זבולון אורלב: בבקשה.

אווה גלדשטיין: שלום לכולם.

אווה גלדשטיין: אני רוצה רק להגיד תודה רבה לתגלית שאפשרו לי חוויה כל כך מכוננת ונהדרת, אין לי מספיק מילים כדי לתאר את החוויה.

אווה גלדשטיין: אני עתודאית כלכלנית שמשרתת עדיין בקבע בחיל האוויר.

אווה גלדשטיין: תגלית גרמה לי לשנות את כיון החיים שלי ב-180 מעלות.

אווה גלדשטיין: בתקופת התיכון התכוונתי להגר לקנדה.

אווה גלדשטיין: לא רציתי כל כך להישאר בישראל.

אווה גלדשטיין: השורשים היהודים שלי מאוד חזקים אבל לא הרגשתי את הקשר.

אווה גלדשטיין: חשבתי שבקנדה רמת החיים יותר טובה שם.

אווה גלדשטיין: המפגש עם בני גילי מהתפוצות גרם לי להבין את המשמעות של להיות אזרחית והיות בארץ כי עליתי מברית המועצות לשעבר בגיל חמש וההורים שלי תמיד סיפרו לי שלמרות שהם עלו אחרי גיל 40 הם אף פעם לא הרגישו כמו מהגרים או זרים.

אווה גלדשטיין: הם הרגישו בבית מהיום הראשון.

אווה גלדשטיין: ואז הבנתי באמת את ההבדל בין עלייה להגירה.

אווה גלדשטיין: הבנתי אז שכבר לא יהיה כל כך קל להגר.

אווה גלדשטיין: שמאוד חשוב לי כן לשמר את הקשר, והתחלתי ליהנות מהשירות שלי בצבא.

אווה גלדשטיין: ראיתי דברים שונים לגמרי בארץ שלי.

אווה גלדשטיין: זה גם גרם לי לשנות את תחום הלימודים כי עכשיו אני עושה תואר שני באוניברסיטת בר אילן ביהדות בת זמננו ואני מתכוונת לחקור את הזהות היהודית בקרב יהודי ברית המועצות בגרמניה.

אווה גלדשטיין: באופן אישי אני מאוד מזדהה עם דבריכם לגבי החשיבות של נישואים בין יהודים ליהודים ולא נישואי תערובת ואני יודעת שבתפוצות זה נראה מובן מאליו וקשה למצוא בן זוג יהודי וזה לא כל כך ברור כמו בישראל.

אווה גלדשטיין: אבל גם בישראל בקרב עולי חבר העמים זה לא מובן מאליו למצוא בן זוג יהודי.

אווה גלדשטיין: או יהודי שמרגיש יהודי, או יהודי משני הצדדים, או יהודי על פי ההלכה.

אווה גלדשטיין: אני אישית חושבת שמי מגיע לכאן לתגלית וכן מרגיש את הקשר לעם ישראל, לירושלים, לכותל, לארץ המדהימה הזאת, מאוד מאוד חשוב, ממש להשתדל להתחתן בתוך העם היהודי כי זה מה שישמר את הקשר לעם היהודי והמשפחה משמרת את המסורת.

אווה גלדשטיין: תודה רבה.

זבולון אורלב: תגידי, העמדה שהצגת כאן מאוד מרשימה.

זבולון אורלב: הצלחת לסחוף אחרייך גם את החברים והחברות שלך?

אווה גלדשטיין: השתתפתי בכמה פרויקטים של תגלית, גם בפרויקט צ'רליס, ואני מכירה חבר'ה שעשו עליה בעקבות תגלית ויש לי חברה מאוד טובה מסנט פטרבורג שכרגע נמצאת בתוכנית מסע.

אווה גלדשטיין: היא מתכוונת לעשות עלייה ולהגר כי היא לא יהודיה על פי ההלכה.

אווה גלדשטיין: זה פשוט גורם לי להרגיש טוב לראות את כל השינויים האלה שנוצרים בקרב הצעירים בתפוצות שהם לא שוכחים שהם קשורים לעם היהודי.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: נמצא פה אסף.

זבולון אורלב: אסף הוא טייס אמרו לי וגם בוגר התוכנית.

אסף יהודה בן ציון: אני השתתפתי בפרויקט תגלית בשנת 2003.

אסף יהודה בן ציון: אני במקור מפתח תקווה.

אסף יהודה בן ציון: אני היום גר במודיעין.

אסף יהודה בן ציון: השתחררתי לפני שנתיים.

אסף יהודה בן ציון: מלבד פרויקט תגלית הדבר הוליד איזושהי נסיעה לארצות הברית להיות שגריר ביחד עם עוד 3 קצינים.

אסף יהודה בן ציון: נסענו לאומהה נברסקה.

אסף יהודה בן ציון: זה מקום לא שכיח.

אסף יהודה בן ציון: הייתי פשוט בהלם מהאהדה שקיבלנו מהציבור שם, ונפל לי האסימון, אני קם בבוקר ולוקח את כל הנושא של הזהות היהודית כמובן מאליו.

אסף יהודה בן ציון: זה לא משהו שאני חושב עליו.

אסף יהודה בן ציון: אנשים שקמים כל בוקר לדילמות ולאיזשהו קרב פנימי הם אנשים שגרים בחו"ל.

אסף יהודה בן ציון: הם בעצם השגרירים.

אסף יהודה בן ציון: אפילו בסופשבוע האחרון שמענו סיפורים על אנשים שלפני שהגיעו לתגלית לא כל כך רצו לנדב את האינפורמציה שהם יהודים.

אסף יהודה בן ציון: שמה ספציפית נוצר חיבור גם עם החבר'ה שבאו לארץ וגם אחרי זה בינינו לבין האנשים בארצות הברית, אני יכול להעיד על עצמי, בזכותי ואנשים שהיו איתי עוד אנשים באו לקבר בארץ ובזכותנו הצטרפו אנשים לתוכניות.

אסף יהודה בן ציון: החשיבות של הפרויקט הזה היא אדירה.

זבולון אורלב: תודה רבה לך.

זבולון אורלב: קצר וקולע אסף.

זבולון אורלב: תומר שרוני.

זבולון אורלב: הוא גם כן קצין בצה"ל.

תומר שרוני: אני משרת בקבע.

תומר שרוני: אני במפא"ת – פיתוח אמצעי לחימה.

תומר שרוני: בוגר תוכנית תלפיות.

תומר שרוני: למעשה אני 9 שנים בצבא.

תומר שרוני: במסלול תלפיות ביקשו מספר חיילים שיצטרפו למפגש עם אנשי תגלית.

תומר שרוני: בעצם הייתי זה שאחראי על כל הנושא הזה בתלפיות ואחרי שהשתתפתי בעצמי נפקחו עיניי וזה נתן לי המון השראה.

תומר שרוני: היום כל חניך בתלפיות עובר דרך תגלית כחלק מהמסר המאוד חזק שיש לתוכנית הזאת והשפעה על החיילים הישראליים.

תומר שרוני: אם בתחילה רציתי לשרת בצבא ולתרום למדינה הרבה שנים כדי לחזק בעצם את הקשר שלי למדינה, מתוך הזהות הישראלית שלי ראיתי בשירות הצבאי משהו מאוד ישראלי.

תומר שרוני: דרך תגלית הבנתי בפעם הראשונה עד כמה חשובה גם הזהות היהודית.

תומר שרוני: הבנתי שבשירותי בצבא אני לא רק משרת את המדינה אלא גם את העם היהודי הנמצא בתפוצות.

תומר שרוני: עד אז לא הבנתי כמה יהודים מחו"ל מתרגשים לראות חייל ישראלי.

זבולון אורלב: תודה רבה לך תומר.

זבולון אורלב: שיהיה לך בהצלחה.

זבולון אורלב: רשל כהן.

זבולון אורלב: חשבתי שאני אמצא את עצמי כאן חוגגת את העשור ל-Birthright.

זבולון אורלב: הייתי ילדה של הורים משתי דתות.

זבולון אורלב: שני הסבים שלי מהצד של אימי הם כמרים עד לדור שביעי.

זבולון אורלב: הגעתי לתוכנית תגלית בישראל רק מפני שזה היה בחינם.

זבולון אורלב: כך שמעניינת השיחה ביניכם אם לדרוש תשלום.

זבולון אורלב: ההורים שלי היו אמביוולנטים בקשר לנסיעתי לישראל.

זבולון אורלב: נודע על התוכנית הזו כאשר האזנתי לרדיו.

זבולון אורלב: אמרו שם אם יש לך סב או סבתא יהודיים אתה יכול לראות את העולם.

זבולון אורלב: החמצתי את הקטע שבו נאמר שהנסיעה היא לישראל.

זבולון אורלב: רק יותר מאוחר הבנתי זאת.

זבולון אורלב: מעולם לא עזבתי את ארצות הברית.

זבולון אורלב: לא הייתי מאוד נרגשת בקשר לנסיעה לישראל.

זבולון אורלב: חשבתי לעצמי אולי אלך למקום קצת יותר בטוח.

זבולון אורלב: אבל נסעתי בכל אופן.

זבולון אורלב: כאשר נחתתי בשדה התעופה לוד מיד חשבתי שעשיתי טעות.

זבולון אורלב: למה?

רשל כהן: כולם רקדו את ההורה והרגליים שלי הסתבכו שוב ושוב.

רשל כהן: מעולם לא ראיתי את הריקוד הזה לפני כן.

רשל כהן: אבל באמצע המעגל היו המייסדים, התורמים באו לדבר איתנו וגם כמה מהנציגים של ממשלת ישראל.

רשל כהן: והם אמרו לנו שהם עובדים על התוכנית הזאת מזה שנים ואנחנו החלום שהתגשם.

רשל כהן: אנחנו היינו התקווה שלהם.

רשל כהן: התחלתי להבין שהנסיעה הזאת היא מאוד רצינית.

רשל כהן: לפתע מצאתי עצמי מקבלת מתנה ענקית, לא רק של 10 ימים לתור את הארץ אלא את המתנה למצוא חלק מעצמי.

רשל כהן: מעולם לא הייתי מחפשת אחר החלק הזה שבתוכי אילולא התוכנית.

רשל כהן: התחלתי להבין שאני רוצה להשאיר את עשרת הימים האלה כמתנה שלי לישראל.

רשל כהן: כך שנעשיתי מחויבת לעניין.

רשל כהן: שאלתי המון שאלות.

רשל כהן: הכול שאלתי.

רשל כהן: מתי הוקמה מדינת ישראל?

רשל כהן: ממה עשוי פאלפל?

רשל כהן: האם השיער שלי יראה בצורה הזאת במשך כל המסע?

רשל כהן: והתחלתי להיות מחוברת.

רשל כהן: כל יום יותר מחוברת.

רשל כהן: לחיות כל יום מחיי זו המתנה שלי לישראל, התחלתי ללמוד שלחיות חיים יהודיים זו המתנה.

רשל כהן: וזו המשמעות של היותך יהודי.

רשל כהן: לתת זה לזה מתנות, דורונות.

רשל כהן: כי אנחנו משפחה אחת.

רשל כהן: הגעתי למצדה, הגעתי לכותל, נסעתי לים המוות.

רשל כהן: המקומות האלה לא נשמעים כמקומות שהיית חפץ לבקרם.

רשל כהן: למה שתבקר בים המוות?

רשל כהן: אבל התאהבתי.

רשל כהן: התאהבתי בארץ, עם האנשים, עם המורשת, עם השפה.

רשל כהן: חזרתי לאוניברסיטה של פנסילבניה והלכתי לבניין של הלל.

רשל כהן: אמרתי להם, אני רוצה לגור כאן בשנה הבאה.

רשל כהן: אמרו לי, אנחנו לא מעונות.

רשל כהן: אבל תודה.

רשל כהן: אז ייסדתי בית בקמפוס לשנה האחרונה של לימודיי וסטודנטים אחרים הגיעו ולמדנו ביחד איך לחיות חיים יהודיים.

רשל כהן: מאז אותה נסיעה באתי לישראל שש פעמים.

רשל כהן: קיבלתי הכשרה על ידי משרד החוץ במשך שבועיים להיות סנגור של ישראל.

רשל כהן: אחי הגיע לתגלית.

רשל כהן: אחותי הגיעה לתגלית.

רשל כהן: אני עכשיו חלק מהמשפחה היהודית.

רשל כהן: מעולם לא חשבתי שזה יקרה.

רשל כהן: ואבי שקשריו עם יהדותו נקטעו במשך 30 שנה חוקר עכשיו את יהדותו דרך העיניים שלנו, ילדיו.

רשל כהן: והוא שוב פוקד את בית הכנסת.

רשל כהן: והוא שוב הולך לכנס איפק.

רשל כהן: וזה משהו יפיפה שמעולם לא היה יכול לקרות קודם.

רשל כהן: אני מייצגת את בוגרי תגלית בוושיגנטון.

רשל כהן: יש עשרת אלפים מאיתנו שם ויש לנו תוכניות מובנות כיצד להמשיך את הפעילות.

רשל כהן: אנחנו עושים מפגש הפוך.

רשל כהן: אנחנו מביאים את החיילים מהמסעות חזרה איתנו לוושיגנטון כדי להמשיך את הדיאלוג שהחל בארץ.

רשל כהן: אני מחשיבה את עצמי בחבר הנאמנים של העם היהודי מהדור שלי.

רשל כהן: אנחנו מונים 220,00 איש, אנחנו צבא של אור, אנחנו צבא של אנשים השר בשבחה של ישראל לכל מקום אשר נלך, משיחות חולין ליד סעודות הערב ועד הדיונים בקונגרס שלנו.

רשל כהן: אני מקווה שתראו אותנו כמחזירים את המתנה אשר נתתם לנו.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: רשל אני מבקש מאוד להודות לך.

זבולון אורלב: הדברים שלך היו מאוד מרגשים ומעבר לכל הסטטיסטיקה כששומעים ונוכחים זה מעורר אותנו ומרגש אותנו ואנחנו לומדים להעריך את הפרויקט הזה.

זבולון אורלב: עשית עבודה טובה בתגלית.

זבולון אורלב: מורי ורבותיי, אני רוצה להתחיל לסכם את הישיבה הזאת ולומר שוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת מוקירה מאוד את פרויקט תגלית על הישגיו המרשימים בכך שקרוב לרבע מיליון צעירים יהודיים ביקרו בעשור האחרון במדינת ישראל וקיימו תוכנית חשובה להעמקת הזהות היהודית הציונית שלהם.

זבולון אורלב: הוועדה רוצה להעריך את ההצלחה של התוכנית שעל פי המחקר שינתה עמדות בסיסיות של הצעירים בכל הקשור לנישואים בתוך העם היהודי ולשמירת הקשר עם העם היהודי ומדינת ישראל וגם בכך שהם מהווים שגרירים טובים לישראל בזירה האוניברסיטאית שהיא זירה קשה מאוד למדינת ישראל.

זבולון אורלב: הוועדה רוצה להודות לתורמים החשובים צ'רלס ברונפמן, מייקל סטיינהארט, שלדון אדלסון, לין שוסטרמן.

זבולון אורלב: הם ראויים שוועדת החינוך תוקיר את תרומתם החשובה לקיומו של הפרויקט וקוראים לתורמים נוספים בעם היהודי להשתתף במצווה הציונית החשובה הזאת של הבאת צעירים לפרויקט תגלית.

זבולון אורלב: הוועדה קוראת לממשלה להגדיל את מעורבותה ולהגדיל את השתתפותה התקציבית בפרויקט על מנת שמירב צעירים יהודים שרוצים להשתתף בפרויקט הזה יוכלו לעשות כן ולא יימנע מצעיר יהודי להגיע לישראל בגלל חוסר מימון.

זבולון אורלב: עד כאן.