ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 131, 2010-01-04 09:30

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הוועדה שעוסקת היום בהצעה לסדר היום בפרוצדורת דיון מהיר על פי התקנון, ועניינה תערוכת רחוב בחולון המציגה את חיילי צה"ל כפוגעים בחיילים פלסטינאים, שהוגשה על ידי חבר הכנסת דני דנון.

זבולון אורלב: צלצל אלי ראש העיר של חולון ביום חמישי והתנצל שלא יוכל להשתתף בישיבה מפני שנקבעה מראש ישיבה אחרת בחולון שלא ניתנת לביטול, ושהוא ישלח נציגים של העירייה, שטרם הגיעו.

זבולון אורלב: בנוסף, קיבלנו מכתב מעוזרת שר הביטחון, עורכת הדין רות בר, שכותבת: "לא נראה לי שבדיון בסוגיית תערוכה שמוצגת על ידי עריית חולון יש לנו מה לטעון.

זבולון אורלב: דומני כי צה"ל לא צריך לקחת חלק בדיון".

זבולון אורלב: אני רוצה לפנות לעורכת הדין רות בר ולהזכיר לה שלא תפקידה לקבוע זאת, ואם התקבל זימון עליה להגיע ולהביע עמדה.

זבולון אורלב: הואיל ואני בכל מקרה נמצא בהליכי הגשת קובלנה על זלזולה של עורכת הדין רות בר בוועדות הכנסת, אני אוסיף את המכתב הזה לקובלנה כנגד התנהלות לשכת שר הביטחון ביחס לכנסת.

זבולון אורלב: חבר הכנסת דני דנון, אנא ממך הצג את הנושא.

דני דנון: תודה אדוני היושב ראש.

דני דנון: ראש העיר חולון מנסה להפוך את חולון לעיר במדינה אירופאית שבה הופכים את צבא ההגנה לישראל לצבא קלגסים.

דני דנון: את הפנייה קיבלתי ממשפחות שכולות בעיר חולון שראו את תערוכת התמונות הזוועתיות.

דני דנון: התמונות מציגות את חיילי צה"ל מכים ילדים פלסטינאים, יש תמונות המציגות מטוסי חיל אוויר מפציצים ערים שלמות.

דני דנון: אני בעד חופש ביטוי וביטוי אומנות, אבל התערוכה היא תערוכת רחוב במתקן עירוני, וזוהי חוצפה.

דני דנון: אני מציג בפנייך, אדוני היושב ראש, תמונה מהתערוכה שהיא בבירור תמונה אנטישמית שמציגה את צבא ההגנה לישראל כצבא ששם על המטרה ילד בן שלוש שנים, והכיתוב באנגלית שואל "האם הוא האויב?".

דני דנון: אפילו בדו"ח גולדסטון לא היו דברים כאלו.

דני דנון: מדובר בתערוכה שכל מי שעובר ברחוב מחויב לראות את התמונות המוצגות בה.

דני דנון: אני חשוב שכוועדת חינוך עלינו לפעול במישור ההצהרתי ובמישור העקרוני.

דני דנון: עליו להורות לראש עיריית חולון לא לתת יד למה שקורה מבחינת התרבות, ואף להתנות זאת במתן תקציבים לתרבות בעיר.

דני דנון: התושבים פנו אל ראש העיר, והוא התנער מהעניין בתירוץ שמדובר בחופש ביטוי.

דני דנון: שגריר ישראל בשוודיה ראה תערוכה אנטישמית שמציגה מחבלת מתאבדת שטה על נהר דם, ואותו שגריר מכובד שמגיע לו ציון לשבח, קם ופירק את התערוכה.

דני דנון: אני לא אעשה זאת בעצמי ואני לא קורא לאף אחד לעשות זאת בגופו, אבל הרצון של כל אחד הוא לפרק את התערוכה.

דני דנון: אנו נעשה זאת בכלים חוקיים.

דני דנון: אני קורא לראש עיריית חולון, מר ששון, להתערב בעניין.

דני דנון: במדינת ישראל האזרחים לא צריכים לקבל עונש ולראות את השונאים שלנו בתערוכה ציבורית במרכז העיר.

דני דנון: חופש הביטוי הוא מקובל, אבל יש גם זכויות אזרח שלא להיפגע על ידי אחרים.

דני דנון: כשמשפחות שכולות צריכות לראות תמונות כאלו, מדובר בפגיעה בהם.

דני דנון: אותה תמונה שהצגתי היא התשובה מדוע התערוכה צריכה להיגנז.

דני דנון: התערוכה יכולה להיות מוצגת במוזיאון שמי שרוצה לצפות בה יבוא במיוחד.

דני דנון: אין התערוכה צריכה להיות מוצגת בפני קהל שבוי.

דני דנון: זכות המארגנים לקדם את האג'נדה שלהם, אבל לא בצורה שפוגעת במשפחות שכולות ובאנשים שגרים בעיר חולון.

דני דנון: העובדה שראש העיר לא פה היא חמורה.

דני דנון: אנו צריכים לפנות לשרת התרבות ולבדוק אם יש תקציבים בנושא התרבות.

דני דנון: אם חולון רוצה להפוך מ-"עיר הילדים" לעיר שמקדמת אנטישמיות, עלינו לעצור זאת.

זבולון אורלב: תודה רבה, אני מוכרח לומר שאני לא הייתי מודע לקיום התערוכה המדוברת, ושמעתי עליה רק באמצעות הדיון המהיר שיזם חבר הכנסת דנון.

זבולון אורלב: בשבוע שעבר שוחחתי עם ראש העיר, והוא אמר לי שדעתו אינה נוחה מהתמונות אבל הוא לא מצא לנכון להפסיק את התערוכה.

זבולון אורלב: גם לי צר שראש העיר חולון לא נמצא בישיבה, אבל פרוצדורת ניהול דיון מהיר מחויבת אותנו לקיים את הדיון כעת.

זבולון אורלב: התמונה שהוצגה מזכירה לי את התמונה המפורסמת מהשואה של הילד שעומד עם הידיים למעלה, ואני מזועזע.

זבולון אורלב: יהיה וויכוח האם מותר להציג תמונה מזעזעת, ואני מסכים עם דני דנון על העובדה שיש הבדל בין הצגת תערוכה על ידי העירייה בנכס ציבורי שהוא הרחוב, לבין תערוכה שמוצגת במקום מסוים בו מי שרוצה יכול ללכת לראות.

זבולון אורלב: אנחנו נשמח לשמוע את דברי העירייה ודברי האגודה לזכויות האזרח, וגם דברי תנועת "אם תרצו".

רפי וזאנה: שמי רפי וזאנה, אני עוזר מנכל עיריית חולון, אחראי על תחום התרבות והאמנות בעירייה.

רפי וזאנה: התערוכה בשום פנים ואופן אינה מסיתה כנגד חיילי צה"ל, היא תערוכה שמוצגת במרחב הציבורי בשדרות דב הוז כמו הרבה תערוכות שמוצגות במסגרת שנת עיצוב.

רפי וזאנה: נושא התערוכה הוא "ציון שישים שנה לאמנת ז'נבה", ביוזמת האגודה לזכויות האזרח בשיתוף המרכז לאמנות דיגיטאלית והעירייה.

רפי וזאנה: המימון הוא משותף לשלושת הגופים הללו, והעירייה השקיעה כעשרים אלף שקלים.

רפי וזאנה: לא מדובר בפרסום התערוכה, אלא מדובר בתערוכת כרזות המוצגת ברחוב.

זבולון אורלב: התמונה המדוברת, אינה תמונה שמסיתה באופן אנטישמי נגד חיילי צה"ל?

רפי וזאנה: לא מוצג חייל צה"ל.

רפי וזאנה: מוצגת כוונת.

רפי וזאנה: אין סממן של צה"ל.

דני דנון: יש תמונת אחרת עם הליקופטר שמפיל טילים על גן ילדים.

דני דנון: זה לא קורה במקומות אחרים, זה קורה פה.

זבולון אורלב: אם אני אעצור תושבי חולון ברחוב, ואשאל אותם מי הילד ושל מי הכוונת?

רפי וזאנה: אני יכול להגיד לך שהאנשים שהתקשרו להתלונן על התערוכה רובם לא תושבי חולון.

זבולון אורלב: החולונים לא עוברים במקום?

זבולון אורלב: אם אני אשאל עשרה תושבי חולון, מי הילד ושל מי הכוונת, אתה חושב שהם יענו תשובה אחרת מהתשובה שהילד פלסטיני והכוונת של צה"ל?

רפי וזאנה: יכול מאוד להיות.

זבולון אורלב: אתה באמת מאמין בזה?

זבולון אורלב: אני מתקשה להאמין לדבריך.

דני דנון: הדיון הזה נולד בגלל פנייה של הורים שכולים מהעיר חולון שהתקוממו נגד התערוכה, פנו לראש העיר שהתעלם, וכך הדיון הגיע אלינו.

דני דנון: חבר מועצת העיר, ירושלמי, הוא ממשפחה שכולה והוא הציף את הפנייה.

דני דנון: היו יותר מעשרה אנשים בחולון שהתערוכה הפריעה להם.

רפי וזאנה: ברשותך, אני מכיר את ירושלמי ואני יודע שהוא ממשפחה שכולה.

רפי וזאנה: אני עצמי נכה צה"ל ומייצג את צה"ל.

זבולון אורלב: אתה לא מייצג את צה"ל, אתה מייצג את ראש עיריית חולון.

זבולון אורלב: שר הביטחון יחליט מי ייצג את צה"ל.

זבולון אורלב: ירושלמי מייצג משפחה שכולה.

זבולון אורלב: אני שומע הרבה עובדי ציבור, ואני לא רוצה להתבטא בשלב זה בעניינך.

דוד טרטקובר: אני שופט בתערוכה, שהיא תחרות פתוחה למעצבים צעירים, להתבטא באמצעות כרזה שמקומה ברחוב.

דוד טרטקובר: נושא הדיון הוא חופש הביטוי, שמאפשר להציג כל דעה, שצריך להיות אחד מאבני היסוד העיקריות של הדמוקרטיה הישראלית.

דוד טרטקובר: התערוכה מציגה את המציאות.

דני דנון: זו לא המציאות, חיילי צה"ל לא מכוונים את הכוונת על ילד בן שלוש.

דני דנון: זוהי תעמולה שקרית שאתה מנסה להציג.

דוד טרטקובר: אני חושב שזוהי דעת האדם שהציג את הכרזה.

דוד טרטקובר: אני לא שופט את הדברים לטוב או לרע.

דוד טרטקובר: העניין העקרוני הוא שעיריית חולון יכולה להציג את התערוכה בשם חופש הביטוי.

דני דנון: איזו כרזה זכתה?

דוד טרטקובר: הכרזה שזכתה במקום הראשון בתחרות בנושא "שישים שנה לאמנת ז'נבה", שחשובה לנו במיוחד במצב הכיבוש והמלחמה, היא הכרזה שמראה ארבע חותמת שעווה נוטפות דם.

דוד טרטקובר: כלומר למרות שהכרזת ז'נבה מנסה לבסס את תנאי המלחמה לאחר מלחמת העולם השנייה, עדיין מתרחשות מלחמות.

דוד טרטקובר: הכרזה הזוכה היא אובייקטיבית.

זבולון אורלב: תודה רבה, אני נאלץ לצמצם את דברייך מפאת חוסר זמן.

זבולון אורלב: רשות הדיבור ניתנת לנציגי האגודה לזכויות האזרח.

אהוד עוזיאל: אני אהוד עוזיאל, נציג האגודה לזכויות האזרח, מהתוכנית למשפט הומניטארי בינלאומי.

אהוד עוזיאל: אני רוצה להודות לוועדה שמקדישה דיון לתערוכה השנויה במחלוקת.

אהוד עוזיאל: התערוכה אכן עוסקת בציון שישים שנה לארבע אמנות ז'נבה, ואנחנו מעריכים את עיריית חולון שנתנה אפשרות לדון בנושא ברחוב.

אהוד עוזיאל: ארבע האמנות אכן נכתבו בדם, כפי שמרמזת הכרזה הזוכה.

אהוד עוזיאל: כולנו מקווים שהוועדה תקרא לאנשי תרבות וחינוך להגיע לתערוכה ולדון בנושא אמנות ז'נבה.

אהוד עוזיאל: שישים הכרזות בתערוכה עוסקות בנושאים שונים, ואני חושב שמסגור התערוכה כתוקפת או פוגעת הוא מוטעה.

אהוד עוזיאל: האמנות תפקידה לעורר חשיבה, יש אמנים העושים זאת על ידי פרובוקציה ויש אמנים העושים זאת על ידי עיצוב אסתטי – וזה תפקיד האמנות.

אהוד עוזיאל: כרזה מקומה לא בגלריה אלא ברחוב.

אהוד עוזיאל: אני משתפים פעולה עם מוסדות שונים בנושאי זכויות אדם, ואנו שמחים לעשות זאת.

אהוד עוזיאל: הכרזה שבה מוצג הילד בן השלוש, היא כרזה שמציגה ילד עם אפוד מגן שנראה אפילו לבוש מדים, שמחונך להיות חלק מכוח לוחם.

אהוד עוזיאל: השאלה העולה היא מה עושים בסיטואציה שבה גם ילדים מעורבים בלחימה, שאלה שצבא ההגנה לישראל עוסק בה ללא הרף.

יהודה סקר: אתה שירת בצבא?

אהוד עוזיאל: כן אני שירתי בצבא.

אהוד עוזיאל: ואני חושב שהסוגיות הן חשובות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: תנועת "אם תרצו", רשות הדיבור שלכם.

ארז תדמור: ההיתממות וגלגולי העיניים כאילו מדובר בחופש אומנותי שמטרתו לעורר דיון הם צביעות מכוערת.

ארז תדמור: יש ניצול ציני של חופש הביטוי למטרת קידום מסע ההכפשות ועלילות השקרים כנגד חיילי צה"ל ונגד ישראל.

ארז תדמור: יש תמונה של לב וכיתוב "בשם הביטחון אתם מוכרים את ההומאניות שלנו" – כלומר יש התייחסות ברורה לעלילה השוודית על סחר באיברים.

ארז תדמור: התמונה עם הילד הפלסטיני היא ניסיון להגיד שצה"ל יורה בילדים, אני רואה זאת ככה וגם אנשים אחרים רואים זאת כך.

ארז תדמור: המסר הברור מהתערוכה הוא אמירה נגד מדינת ישראל, והכי חמור הוא שמדינת ישראל נותנת לכך יד ומתקצבת את האירוע.

ארז תדמור: פנינו לשר הפנים, והוא הגיב בשאת נפש, אמר שאין מקום למימון התערוכה על ידי הרשויות המקומיות.

ארז תדמור: המצב כרגע הוא שכספים של תושבי חולון מממנים הסתה נגד מדינת ישראל.

ארז תדמור: אם אתם רוצים להפיץ את השקרים שלכם, תעשו זאת במימון האיחוד האירופי, הקרן החדשה לישראל או קרן פורד – אני לא מוכן שהכסף של אזרחי מדינת ישראל יממן הסתה ותעמולה אנטי-ציונית ואנטישמית.

ארז תדמור: אין להתפלא על מצבה הבינלאומי של מדינת ישראל, כשאזרחי מדינת ישראל משתמשים במימון שקיבלו ממדינת ישראל כדי להסית נגד המדינה.

ארז תדמור: אתם הדלק העיקרי של דו"ח גולדסטון.

ליאור נסים: שלום ותודה שהזמנתם אותי.

ליאור נסים: שמי ד"ר ליאור נסים, אני מדען במכון "ווייצמן".

ליאור נסים: הגעתי לכאן היום מתוך תחושת שליחות, ועל חשבון מחקר חשוב – מהסיבה שאני לוחם "חרמש" וכשחזרתי לפני חודש ממילואים ראיתי את התערוכה.

ליאור נסים: התערוכה אינה נתונה לפרשנות, התמונות מתמקדות בהקשר הסכסוך הישראלי-פלסטיני.

ליאור נסים: אף כרזה אינה מציגה את הצד הישראלי – אין מחבל מתאבד, אין "קסאם", אלא צבא שפוגע באזרחים בכוונה תחילה.

ליאור נסים: התערוכה אינה תמימה, אינה נועדה לשמור על זכויות האזרח אלא נועדה להכפיש בכוונה תחילה את מדינת ישראל ואת צה"ל.

ליאור נסים: אם נסתכל על הכרזות שעוסקות בגדר ההפרדה, יש כרזה שמראה שאין מעבר לילדים ואמבולנסים אלא למתנחלים, כלומר הגדר עוצרת את הזכות לתנועה חופשית ולזכות לחיים.

ליאור נסים: אין תמונה אחת שמציגה מדוע נוצרה הגדר, שמציגה את הצד הישראלי.

ליאור נסים: כשמסתכלים מי אוצרי התערוכה והשוטים ניתן להבין מדוע זה כך.

ליאור נסים: מדובר באנשים שהם שמאלניים רדיקליים, דרך פוסט-ציונות ואנטי-ציונות.

ליאור נסים: אין זה מקרי, אלא חלק ממשא מתמשך שנועד לפגוע בצה"ל.

ליאור נסים: הוויכוח שמתנהל כאן לא מתנהל על בסיס עובדות אלא על בסיס שקרים והוא לא וויכוח הוגן.

ליאור נסים: בקשר לטיעון לחופש הביטוי של מר טרטקובר ושל האגודות השונות – אין זה נכון משני טעמים.

ליאור נסים: ראשית, חופש הביטוי אינו חופש לשקר, לשסות או להציג תעמולה.

ליאור נסים: שנית, אנשים כמו מר טרטקובר משתלטים על כל מיקרופון, מציגים תערוכות צרות בראיית העולם ללא ביטוי לדעה נגדית.

ליאור נסים: בכך, הם מונעים מאחרים להציג את דעתם כי לא נותרו מקומות להבעת דעה.

ליאור נסים: כל מי שחושב מעט שונה מראיית העולם הצרה הזאת, מיוחס מייד כפאשיסט סותם פיות.

ליאור נסים: דרך אגב, אני לא משתייך למחנה הימין ולמרות זאת התערוכה עברה את הגבול מבחינתי.

ליאור נסים: כמדען, אני אוהב לעשות בדיקה עצמית ולכן פניתי לאנשים במכון "ווייצמן" שהם שמאלנים בדעותיהם הפוליטיות, ואפילו לטעמם זה עבר את הגבול.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: גברת גלית אילת, המנהלת של המרכז לאמנות דיגיטלית.

גלית אילת: אני המנהלת של המרכז לאמנות דיגיטלית, היועצת של הטכניות לתוכנית אוצרות.

גלית אילת: אני אוצרת חוקרת בהולנד ויש לי עוד מספר תפקידים.

גלית אילת: אני רוצה לדבר על ההשוואה בין האמנות לבין הפרופגנדה.

גלית אילת: יש מקומות מסוימים שבהם התבטאות מסוג אחד היא נכונה והתבטאות מסוג אחר היא שגויה.

גלית אילת: מדובר על תערוכה שאני שמחה שהיא הגיעה למשכן הכנסת, וזה הישג מאוד גדול.

גלית אילת: האמנות הייתה מאז ומעולם בעיני המתבונן – יש דעות שונות לגבי הכרזות המוצגות ברחבי חולון.

גלית אילת: ההתבטאות של איש המילואים כלפי מר טרטקובר היא כמעט מבישה.

דני דנון: למה לא מוצגות זכויות אדם של יהודים בתערוכה?

דני דנון: למה מי שבחר את הכרזות לא חשב על זכויות האדם של היהודים?

גלית אילת: החלוקה של "אנחנו" ו-"הם" היא שגויה.

גלית אילת: הטרמינולוגיה הזו היא של מדיה ולא שקיימת בתערוכה הזאת.

גלית אילת: הכיתוב "זהירות חיים לפניך" לא מתייחס לחלוקה ספציפית, אלא מתייחס לכל חיים באשר הם.

דני דנון: אל תזלזלי באינטליגנציה שלנו.

דני דנון: אנחנו רואים תמונות אנטישמיות.

גלית אילת: יש להגדיר את המושג "אנטישמיות".

זבולון אורלב: אנטישמיות היא תמונה המעוררת שנאה כלפי העם היהודי.

זבולון אורלב: אם התמונות יוצגו באירופה, תוגדל ותוגבר השנאה כלפי העם היהודי וכלפי ישראל וצה"ל.

זבולון אורלב: אני נאלץ לסיים את הדיון למרות שאני הייתי שמח לעורר את הדיון.

מורן ישראל: ראש תנועת צעירים בחולון.

מורן ישראל: גם אני שלחתי מכתב לראש העיר בנושא, גם אני מפקד במילואים וכאב לי לראות את הכרזות – גם כתושב העיר.

מורן ישראל: עם זאת, אני רוצה לומר משהו אחר.

מורן ישראל: שוכנעתי שראש העיר חולון מסתייג מתוכן הכרזות, ואני חושב שהחסות שנתה העירייה אינה משמעה מתן לגיטימציה לאותן דעות.

מורן ישראל: סטיוארט מיל ב-"על החירות" דיבר על גבולות חופש הביטוי והציג את החשיבות של הבעת הדעה.

מורן ישראל: העיר חולון חרטה על דגלה להיות עיר עיצוב, תרבות ואמנות ועל כן על כל אחת מהכרזות חתום יוצרה, ולכן מדובר במימוש חופש הביטוי בלבד.

מורן ישראל: אני חושב שיש לבחון את פעילות העירייה, ולראות שהעירייה דווקא מעודד את בני הנוער לשירות צבאי משמעותי, אם באמצעות בתי הספר, תנועות נוער, אירוע חשיפה ומרכז הכנה לצה"ל.

אלכס מילר: אני חושב שיש פה מאבק, הדעות של שני הצדדים ברורות.

אלכס מילר: צד אחד מנסה להעביר את המציאות כפי שהיא נראית לו, וצד שני מנסה להיאבק למען אותם אנשים שמייצרים את ביטחון המדינה.

אלכס מילר: עם כל הכבוד לעיריית חולון ולחופש הביטוי שנותן פרשנות לתמונות שאנחנו רואים – יש דברים ברורים מאליהם.

אלכס מילר: יש פחות להיכנס להיבט דעות וחופש הביטוי, מפני שאם התערוכה דווקא הייתה מתבטלת על ידי העירייה והנושא היה מגיע לדיון בוועדה – אותם נציגים של העירייה היו באים לכאן וטוענים מדוע בוטלה התערוכה.

אלכס מילר: אתם לא מייצגים דעה אלא עמדה של העירייה.

אלכס מילר: צר לי שלא הגיע נבחר ציבור של העירייה שהגיב מדוע התערוכה חשובה לעיריית חולון ומדוע מימנו אותה.

אלכס מילר: אני מברך את חבר הכנסת דנון על כך שיזם את הדיון.

אלכס מילר: כשמדובר על כספי ציבור שמשומשים למטרות אלו, צריכה להיות אפשרות למועצת העיר לדון בנושא ולקבל החלטה, תוך בחינה עד כמה הנושא נמצא בקונצנזוס.

אלכס מילר: אני חושב שאם הנושא היה עולה לדיון במועצת העיר, ההחלטה הייתה אחרת ממה שהתקבלה על ידי ראש העיר בלבד.

אלכס מילר: בעניין חופש הביטוי יש לבחון עד כמה הדרך של הצגת אותן תמונות היא נכונה.

אלכס מילר: אם חבר הכנסת זחלאקה מרשה לעצמו לומר על שר הביטחון שהוא רוצח ילדים, ואם עיריית חולון מרשה לעצמה להציג תמונות כאלו ברחובות – ילדי ישראל מקבלים מסר שגוי ורע, והנגזרת היא שהמוטיבציה לגיוס לצה"ל תרד במידה דרמטית.

פיני קבלו: אני עשיתי הכול על מנת שמוטי ששון יוכל להגיע, ועד שעות הבוקר הוא עוד לא היה יכול לשנות את סדר היום שלו.

זבולון אורלב: אני מקבל את הדברים.

זבולון אורלב: לא נחליט בנידון היום, נקיים דיון חוזר שיכלול את ראש עיריית חולון ואת נציגי צה"ל.

אהוד עוזיאל: אני רוצה להזמין את הוועדה לעשות את הדיון בחולון.

זבולון אורלב: חס וחלילה, אנחנו לא ניתן מקום לכרזות מתועבות אלו.

זבולון אורלב: אם הייתי יכול, הייתי מארגן שם הפגנה כל יום במסגרת חופש הביטוי.

אלכס מילר: אדוני היושב ראש אני רוצה להציע למועצת העיר חולון לערוך ישיבה בנושא, לפני שמתקיים דיון המשך, כדי לדעת את דעת נבחרי הציבור בעניין.

זבולון אורלב: התקיימה פגישה בנושא?

רפי וזאנה: אתמול התקיימה ישיבה בעניין במועצת העיר.

זבולון אורלב: איך נבחרו הכרזות?

זבולון אורלב: על ידי בתי ספר לעיצוב?

זבולון אורלב: פניתם לכולם?

גלית אילת: היה קול קורא בעיתונות, והייתה גם פנייה לכל מוסדות העיצוב.

זבולון אורלב: יש לי הרגשה לא מבוססת שהקריאה הייתה סלקטיבית.

זבולון אורלב: היה קול קורא והייתה גם פנייה לבתי ספר שונים לעיצוב כרזות?

רפי וזאנה: לא הייתה פנייה רשמית למוסדות.

רפי וזאנה: נשלחה פנייה בדואר אלקטרוני למוסדות לעיצוב.

זבולון אורלב: אני מבקש שתעבירו אלי, לפני הדיון הבא, את שמות המוסדות שהפנייה נעשתה אליהם.

זבולון אורלב: אני חושש שלא הייתה פנייה למוסדות שמייצגים את כלל הדעות בחברה הישראלית.

זבולון אורלב: כרזה אינה ניטראלית אלא מביאה השקפת עולם – וזה תפקידה.

זבולון אורלב: מעניין אותי אם כל המוסדות קיבלו פנייה.

ארז תדמור: עצם העובדה שעיריית חולון בוחרת לערוך תערוכה כזאת עם האגודה לזכויות האזרח, שהיא למעשה ארגון שמאל קיצוני רדיקלי שמייצג עמדות מאוד מסוימות – היא משמעותית וברור מראש אילו כרזות יתקבלו.

ארז תדמור: הדרך היחידה לעשות סימטריה להסתה היא להעניק לאגודה לאומית אחרת כמו "אם תרצו" חודשיים של מימון באותו היקף, והצגת כרזות באותו מקום לאורך אותו זמן.

יעקב כץ: אני מזועזע מהתמונות, משום שהעם היהודי, רק משום יהדותו, איבד שישה מיליון אנשים בגלל תעמולת כזב.

יעקב כץ: במשך שש שנים פורסמו תמונות בלבד – ולבסוף נשחטו שישה מיליון אנשים.

יעקב כץ: אתם מומחים בכיבוס הדעות שלכם שמייצגות אולי אחוז אחד קטן מכנסת ישראל.

יעקב כץ: בצורה עקומה ומקולקלת אתם מנצלים את העובדה שאנו וותרנים – לא תהיה תערוכה כזאת לא ברבת עמון ולא באירופה.

יעקב כץ: אתם לוקחים על עצמכם אחריות כבדה.

יעקב כץ: זה לא מסתיים רק בהשפעה על אחוזי הגיוס לצה"ל, אלא גם בפגיעה עתידית בחיי יהודים.

זבולון אורלב: דרך אגב, אני מבקש לדייק כשמדווחים לוועדה.

זבולון אורלב: לאחר בדיקה שביצענו, עולה כי בניגוד למה שנאמר על ידי רפי וזאנה, לא התקיים דיון במועצת העיר שהועלה על סדר היום על ידי ראש העיר, אלא התעורר דיון כתוצאה משאילתה שהועלתה על ידי חברת המועצה וגם לא הייתה הצבעה.

רפי וזאנה: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו עד כה ולומר שעיריית חולון מזמינה אוצרים, מעצבים, עמותות, ארגונים ותנועות לשיתוף פעולה.

רפי וזאנה: אנחנו נשמח לבחון את זה בעין אמנותית.

זבולון אורלב: אני מקווה שגם תבחנו את זה בעין יהודית ודמוקרטית.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם סיכום ביניים.

זבולון אורלב: הסיכום הסופי יתקיים לאחר דיון נוסף שיוזמנו אליו מוזמנים נוספים.

זבולון אורלב: ראשית, אנו סבורים שמדובר בכמה כרזות שיש בהן הסתה מעוררת שאת נפש ומקוממת כנגד מוסריות צה"ל וחייליו, ואין ספק שהיא נושאת את שם חופש הביטוי לשווא.

זבולון אורלב: הוועדה קובעת כי הצגת חלק מהכרזות הנגועות בהסתה במימון ציבורי ובמרחב הציבורי היא שגיאה קשה מבחינת עיצוב דעת הקהל וייצוגו במדינת ישראל.

זבולון אורלב: הוועדה גם התרשמה שחלק לא מבוטל מהכרזות מבטאות אג'נדה מדינית חד צדדית תוך התעלמות מוחלטת מזכויות האזרח של אזרחי ישראל שנפגעו מטרור פלסטיני רצחני שאינו מבחין בין חיילים לאזרחים ובין נשים, טף ומבוגרים.

זבולון אורלב: הוועדה אינה מקבלת את עמדת לשכת שר הביטחון, שצה"ל יכול לראות עצמו מחוץ לדיון, והוועדה תעמוד על כך שנציג צה"ל ישתתף בישיבה הבאה.

זבולון אורלב: הוועדה תיקבע דיון המשך בהשתתפות ראש העיר ומוזמנים נוספים.

זבולון אורלב: הוועדה גם קוראת לעיריית חולון לקיים דיון בנושא במועצת העיר על מנת להחליט על גורל התערוכה.

זבולון אורלב: חשוב לומר שבצד השגיאה החמורה שנעשתה על ידי העירייה, עיריית חולון ראויה לקול שבח והערכה על פועליה בתחום החינוך, הספורט והתרבות, על הפיכת העיר למוקד תרבותי, אמנותי, חינוכי חשוב בישראל.

זבולון אורלב: תודה רבה, הישיבה נעולה.