ועדת הכנסת, כנסת 18, פרוטוקול מספר 59, 2009-12-29 13:00

יריב לוין: אנחנו נתחיל לבקשתו של יושב ראש ועדת הכספים, חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת יחימוביץ מהנושא השלישי על סדר היום: קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת מיסי עירייה ומיסי הממשלה (פיטורין)(בתי ספר להכשרה מקצועית), התשס"ט-2009, הצעת חברת הכנסת שלי יחימוביץ מס' פ/1204/18.

יריב לוין: לבקשתכם, אני מתחיל בזה.

משה גפני: אני מודה לך, אדוני היושב ראש.

יריב לוין: בעקבות הידברות שהיתה בין יושב ראש ועדת החינוך ויושב ראש ועדת הכספים מוצע להעביר את הצעת החוק בוועדה משותפת של ועדת החינוך, התרבות והספורט, וועדת הכספים בהרכב הבא: מטעם ועדת החינוך - - -

משה גפני: רגע, רגע.

משה גפני: לפני שאתה קורא, מטעם ועדת הכספים זה: חבר הכנסת ציון פיניאן, חבר הכנסת חיים אורון, וחבר הכנסת יצחק וקנין.

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: אז אני שוב חוזר מטעם ועדת החינוך: חבר הכנסת זבולון יושב-ראש, חברת הכנסת רונית תירוש, חבר הכנסת אליעזר מנחם מוזס.

יריב לוין: מטעם ועדת הכספים: חבר הכנסת ציון פיניאן, חבר הכנסת יצחק וקנין, חבר הכנסת חיים אורון.

יריב לוין: מי בעד ההצעה הזאת?

יריב לוין: נדמה לי, שלי, שגם את יכולה להצביע.

יריב לוין: אבל, אין בעיה.

יריב לוין: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין קביעת ועדה לדיון בהצעת חוק לתיקון פקודת מסי העירייה ומסי הממשלה (פיטורין)(בתי ספר להכשרה מקצועית), התשס"ט-2009, הצעת חברת הכנסת שלי יחימוביץ (פ/1204/18), אושרה פה אחד.

יריב לוין: פה אחד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: אושר כאמור.

יריב לוין: תודה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: אישור נאום ראש ממשלת איטליה בשפה האיטלקית במליאת הכנסת

יריב לוין: לנושא הראשון אמור להיות פה היושב ראש.

יריב לוין: לכן, אני אעבור בינתיים לנושא השני שהוא גם השני על סדר היום.

יריב לוין: אני מציע שנעבור קודם כל לנושא השני לנאום ראש ממשלת איטליה – אישור נאום ראש ממשלת איטליה בשפה האיטלקית במליאת הכנסת.

יריב לוין: אני אקריא את פנייתו של מזכיר הכנסת איל ינון שכותב כך: "נתבקשתי על-ידי יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת ראובן (רובי) ריבלין לפנות אליך בנושא שבנדון כדלקמן.

יריב לוין: ביום רביעי, י"ט בשבט התש"ע, 3 בפברואר 2010, עתיד לבקר בכנסת ראש ממשלת איטליה מר סילביו ברלוסקוני המבקש לשאת דברים בפני המליאה.

יריב לוין: במסגרת החלטות ועדת הכנסת בעניין רשות דיבור לאורחים שהינם ראשי מדינות במליאת הכנסת, מבקש יושב-ראש הכנסת את אישור הוועדה לכך שראש ממשלת איטליה ישא דברים באיטלקית במליאת הכנסת במועד זה.

יריב לוין: " אני הייתי מציע לוועדה לאשר את הבקשה.

יריב לוין: אני חושב שראוי ונכון שסילביו ברלוסקוני יהיה המנהיג הזר הראשון שינאם בפני הכנסת השמונה-עשרה.

יריב לוין: אני חושב שזה יהיה לכבוד לנו, וגם יהיה הבעת הערכה גם לעמדה האישית שלו, וגם לעמדה של איטליה והעם האיטלקי בכלל שבהחלט עומדים לצד ישראל לא אחת במאבקים שאנחנו מנהלים בזירה הבין-לאומית.

יריב לוין: אני הייתי מציע לאשר את הבקשה תוך שוועדת הכנסת מביעה בהחלט את העובדה שהיא מקדמת בברכה את נשיא איטליה ושמחה לקבל את ההחלטה הזאת.

יריב לוין: מי בעד?

יריב לוין: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין אישור נאום ראש ממשלת איטליה בשפה האיטלקית במליאת הכנסת אושר פה אחד.

יריב לוין: פה אחד.

יריב לוין: אין נמנעים, אין מתנגדים, אושר.

יריב לוין: נעבור לנושא השלישי.

יריב לוין: אבל, לא.

יריב לוין: אני צריך שחיים כץ יציג אותו.

יריב לוין: את מציגה אותו?

ארבל אסטרחן: כן, ביקשו ממני להציג את זה.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אז אני עובר לנושא השלישי – בקשת יושב ראש ועדת העבודה והרווחה והבריאות להקדמת הדיון בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה) (תיקון מס' 7), התש"ע-2009 לפני הקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: בקשת יושב ראש הכנסת לקיים אירוע מיוחד לציון יום כינונה של הכנסת במליאת הכנסת

יריב לוין: שלום, אדוני.

יריב לוין: אני רואה שהיושב ראש נכנס, אז אנחנו נעבור ישר לנושא הראשון, ואחר כך אנחנו נסיים בעניין הזה.

יריב לוין: לא נעכב את אדוני.

יריב לוין: אני מברך את יושב-ראש הכנסת ראובן ריבלין שמגיע אלינו לצורך הדיון בבקשתו לקיים אירוע מיוחד לציון יום כינונה של הכנסת במליאת הכנסת.

יריב לוין: אדוני היושב ראש, בבקשה.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, חברת הכנסת זוארץ, בט"ו בשבט הבא עלינו לטובה ימלאו 61 שנים לכנסת ישראל.

ראובן ריבלין: בשנות ה-60 לא יכולנו לעשות חגיגה רבתי לכנסת מהטעם הפשוט שכולנו היינו מצויים בפגרת בחירות, ועדיין לא זכתה הכנסת שחברת הכנסת זוארץ ואדוני היושב ראש ייבחרו לכנסת ישראל לתפארת מדינת ישראל והכנסת.

ראובן ריבלין: ולכן, אני רואה את שנת ה-61 כשנה המציינת את החגיגות הכוללות ל-60 שנה לקיומה של הכנסת, למרות שהם מצוינים דווקא בשנת ה-61, ואני מבקש באמת לקיים באותו יום אירוע מיוחד.

ראובן ריבלין: לצורך כך אני מבקש מוועדת הכנסת מספר אישורים.

ראובן ריבלין: האישור הראשון הוא – ט"ו בשבט נופל ביום שבת, ולכן אנחנו יכולים לקיים את חגיגות ט"ו בשבט רק ביום השני שלפני, או ביום שני שלאחרי, ואנחנו רוצים כמה שסמוך לט"ו בשבט וליום הנטיעות.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לקיים אותו ביום שני, הראשון לחודש פברואר 2010 למניינם.

ראובן ריבלין: אני מבקש לקיים באותו יום מספר אירועים אשר מחייבים אותנו להכריז על אותו יום כיום מיוחד ולא כיום דיון בכנסת, שכן הדבר הזה מאפשר לי להימנע מהוראת החוק הקובעת שביום הראשון לדיוני הכנסת בשבוע תייחד הכנסת את הסעיף הראשון להצעות אי-אמון.

ראובן ריבלין: הואיל ואני לא רוצה לפגוע בחוק הכנסת, ואני רוצה לקיים גם יום מאוד מיוחד, אני מבקש שבאותו שבוע תהיה ישיבת כנסת מיוחדת לציון יובל ה -60 - 61 של הכנסת, ולקבוע שדיוני הכנסת באותו שבוע יחלו ביום שלישי, ויסתיימו ביום רביעי.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הכנסת לא תבטל מזמנה, ולעומת זאת לא תחרוג מתקנונה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת שהיום הראשון באותו שבוע יהיה יום שלישי, ויום שני ייוחד כולו לאירוע המיוחד שאנחנו מבקשים לקיים אותו.

ראובן ריבלין: דברים נוספים שאני מבקש אישור הוועדה - וזאת אני אומר לאדוני לאחר שגם דיברתי איתו אישית כמובן, וגם לאחר שקיימתי מפגש עם כל ראשי הסיעות או ממלאי מקומם, וקיימתי גם דיונים בנשיאות הכנסת והחלפת דעות.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים באותו יום לקרב את הנוער לבית המחוקקים, ואנחנו רואים זאת משימה חשובה ביותר.

ראובן ריבלין: כדי להמחיש אני אתן שתי דוגמאות.

ראובן ריבלין: אחת תבוא בפניכם בטלוויזיה, והאחרת היא ממעשה שהיה הבוקר.

ראובן ריבלין: הבוקר אנחנו קיימנו פיילוט ראשון בביקור גני ילדים, גני חובה, בכנסת.

ראובן ריבלין: כל מי שירצה לבוא ולחזות בחוכמתם, בחדות האבחנה של נכדנו, בננו, ילדנו הצעירים והקטנים, יכול לחזות זאת מעל כל אמצעי התקשורת היום כאשר גן ילדים, לא של מחוננים ביותר – דרך אגב, התברר אחר כך שבגן ילדים זה למדו גם בניו של ראש הממשלה, הדברים אינם מעלים, ואינם מורידים לעניין הזה – אבל, היכולת שלהם לבוא בגיל ארבע וחצי, חמש, שש, לבוא ולדבר על הכנסת ועל תפקידה, ועל מנורת שבעת הקנים, ועל הנושא של מעמדה של הכנסת ותפקידה של הכנסת.

ראובן ריבלין: זה דבר משובב לב שהם באים ונכנסים לכנסת.

ראובן ריבלין: הם מקבלים פספורט לכניסה לכנסת שבו הם יכולים למלא את שמם, בו הם מקבלים חותמת – דבר שמאוד היה מרשים מבחינת הרצון והביקוש של הציבור לראות את המעשה של בית המחוקקים שלנו, של הכנסת, של סמל הריבונות.

ראובן ריבלין: זה דבר שבא לידי ביטוי עם ילדים בני ארבע וחצי עד שש באמת בצורה שהיא היתה מעוררת התפעלות.

ראובן ריבלין: בנוסף לכך, אנחנו למדנו גם מבתי פרלמנט מסורתיים ביותר, ומי כמו בית הלורדים מסורתי יותר בכל מה שקשור לשמירה על כבודה של הכנסת.

ראובן ריבלין: היתה לנו התלבטות רבה לגבי רצוננו לשתף את בני הנוער ביום המיוחד והחגיגי לציון 60 -61 שנה לקיומה של הכנסת.

ראובן ריבלין: רצינו רק לבוא ולהמחיש כיצד נהג בית הלורדים כאשר הזמין תלמידים לבוא ולהשתתף בדיון מיוחד שנערך לרגל איזשהו ציון מאורע בבית הלורדים הבריטי.

ראובן ריבלין: בבקשה, מי יכול להפעיל זאת?

ראובן ריבלין: ( הצגה של סרט הווידיאו מבית הלורדים באנגליה ) הנה נכנסת ה-Speaker של בית הלורדים.

ראובן ריבלין: יושבים בתוך האולם גם חברי בית הלורדים וגם ילדים.

ראובן ריבלין: הנה פה היא מדברת.

ראובן ריבלין: למה לא שומעים?

דן לנדאו: אולי עד שהעניין הזה יסתדר אני רק אומר שבט"ו בשבט אנחנו משיקים את מפעל הסיורים החדש שאנחנו עמלים עליו כבר מספר חודשים.

דן לנדאו: הסיור, הפיילוט שנערך היום עם כיתת גן, הופך להיות אחד מהסיורים הקבועים שיהיו פה בכנסת.

דן לנדאו: אנחנו פונים לקהלים שונים, מפלחים את זה לקהלי יעד שונים לפי גילאים, לפי שפות, לפי לאום, לפי תחומי התעניינות.

דן לנדאו: לא יהיו פה עוד סיורים שבאים לפה בראשון וחמישי ונרדמים בדרך, אלא יהיו פה סיורים מפולחים לפי עניין.

דן לנדאו: אדם רוצה לבוא לראות את המליאה בפעולתה, את הוועדה בפעולתה, יוכל לראות את זה.

דן לנדאו: אדם רוצה לראות את הארכיטקטורה של הכנסת או את הגן הארכיאולוגי, יוכל לעשות את זה.

דן לנדאו: אנחנו בסוף נעמוד על משהו כמו 15 - 16 סיורים שונים לפי קהלי יעד.

דן לנדאו: הפיילוט שנערך היום ושאנחנו נלמד את הלקחים שלו בשבועיים הקרובים הוא רק אחד מיני 16 פיילוטים שאנחנו נעשה.

דן לנדאו: באותו יום אנחנו נשיק שלושה-ארבעה סיורים נוספים.

יריב לוין: ולמעשה, זה יפתח את הכנסת גם לתלמידים בימי הכנסת עצמם שזה דבר חשוב מאוד.

דן לנדאו: הרעיון הוא שהמקום הזה יהיה פתוח לחלוטין.

יריב לוין: שיראו אותו חי, ולא שיקבלו בדיוק את הרושם שאף אחד לא נמצא ואף אחד לא עובד כפי שהיה במתכונת הסיורים הקודמת.

ראובן ריבלין: בזמנו אנחנו חשבנו בשלב מסוים להקים בית מבקרים.

ראובן ריבלין: הדבר ירד מעל הפרק.

ראובן ריבלין: אבל, בית מבקרים הוא דבר מאוד מועיל, אבל הוא לא דבר שבלעדיו אין.

ראובן ריבלין: והיום הביקורים בכנסת הולכים וגוברים, ובאמת אנחנו רוצים להגיע למצב שבו כל אדם לא ישכח את ביקורו בכנסת מבחינה זו שהוא יעמוד על תפקידיה של הכנסת, ולא יהיה רק פה עוד ביקור כזה או אחר.

ראובן ריבלין: הביקור היום של גן הילדים לילדים שעומדים כבר על דעתם, אבל הם עוד תינוקות של בית רבן, הוא היה דוגמה מוחשית ונפלאה לרצון לקבל מידע על הכנסת, ולבקר בה כדבר שהוא ערכי, לא רק באמירה שהיא גם יוצאת מליבותיהם של כל אזרחי המדינה שבגן יש בלגאן, אסור שבכנסת יהיה בלגאן.

ראובן ריבלין: שומעים את זה מתינוקות של בית רבן.

ראובן ריבלין: אין אמת יותר גדולה מהאמת היוצאת מתינוקות של בית רבן, ושמחתי לראות את זה היום.

ראובן ריבלין: לכן, אנחנו רוצים לייחד את היום המיוחד שכן הכנסת תיפתח באותו שבוע ביום שלישי על מנת לאפשר לקיום כל סדר היום על פי החוק, ועל פי התקנון.

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים את אותו יום שני לייחד למפגש של הנוער עם הכנסת עצמה על כל מגוון עבודותיה.

ראובן ריבלין: הם בני הנוער נבחרים היטב – כ-200 במספר – מכל הארץ ומכל הרבדים בתוך הציבור, ומכל מגווני הפיצול החברתי: יהודים-ערבים, חרדים ושומרי מצוות פחות, פריפריה ומרכז, תלמידים שהם בעיקרם גם עוסקים בנושא של תורת הדיבור, והם יבואו ויאיישו שלוש מוועדות הכנסת יחד עם חברי הכנסת שהם חברי כנסת מן המניין.

ראובן ריבלין: הם ידונו בשלושה נושאים.

ראובן ריבלין: דן, מה הם שלוש הנושאים?

דן לנדאו: בוועדה למלחמה בנגע הסמים הנושא יהיה הטלת איסור ומגבלות על מכירה של אלכוהול וצריכת אלכוהול – נושא שהוא כמובן על שולחנה של הכנסת האמיתית.

דן לנדאו: בוועדה המשותפת של ועדת החוץ והביטחון וועדת החינוך והתרבות הנושא יהיה סירוב פקודה וגבולות הציות.

דן לנדאו: אפרופו, מכתבי השמיניסטים לדורותיהם.

דן לנדאו: ובוועדת הכלכלה יהיה דיון בנושא על פיקוח על תכנים באינטרנט שהוא כמובן גם על שולחנה של הכנסת האמיתית, וגם על שולחנם במירכאות של בני הנוער שהם מושא הדיונים הללו בכנסת.

דן לנדאו: הרעיון הוא שבשלוש הוועדות יתנהל דיון מעורב, ח"כים וח"כים צעירים או ח"כים ונוער, סביב השולחנות הללו כשגם בקהל יושבים בני הנוער.

דן לנדאו: התוצר בוועדות יהיה הצעת החלטה למליאה.

דן לנדאו: אחר כך עולים למליאה עם שלושת הנושאים, ובמליאה מציג יושב ראש הוועדה את מה שהיה בבוקר – היו אצלי בני נוער וטענו כך וטענו אחרת.

דן לנדאו: עולים לאחר מכן בני נוער לדוכן הנואמים במליאה.

דן לנדאו: עולה בן הנוער, לוחץ ידיים לנשיא, לוחץ ידיים ליושב ראש הכנסת, כולם מצטלמים - התרגשות גדולה - ומנמק בעד או נגד.

דן לנדאו: בסופו של דיון המליאה מקבלת החלטה דקלרטיבית כמובן - זה לא באמת דיון מליאה - בעד הצעת החלטה א', בעד הצעת החלטה ב'.

דן לנדאו: גומרים את הדיון בנושא אחד, ועוברים לנאומים בני דקה.

דן לנדאו: הרעיון הוא שאנחנו מצמידים כ-15 בני נוער ל-15 חברי כנסת או חונכים, וכל אחד מהם, או כל צמד יושב ומכין נאום בן דקה.

דן לנדאו: זה יכול להיות כמו נאומים בני דקה האמיתיים על כל נושא שהם יבחרו.

דן לנדאו: עולה חבר הכנסת החונך מציג את החניך שלו, ואומר זה משה מתיכון זה וזה, ומעניין אותו כך וכך, וישבנו יחד ובחרנו בנושא הזה והזה שמטריד אותו כי כך וכך.

ראובן ריבלין: לדוגמה לדיון מעין זה אנחנו רואים את הדיון שהתקיים בבית הלורדים באותה מתכונת שממנה למדנו.

ראובן ריבלין: השאלה שהובאה בפנינו היתה כמובן האם בפתיחה, אפילו ליום אחד ב-60 בשנה, של מליאת הכנסת אנחנו מביאים לזילות.

ראובן ריבלין: אני מביא לפניכם את הדיון שהתקיים יחד עם בני נוער בבית הלורדים.

ראובן ריבלין: זאת יושבת ראש בית הלורדים – ה-Speaker.

ראובן ריבלין: אתם יכולים להתרשם.

ראובן ריבלין: ( ממשיכים לצפות בסרט הווידיאו מבית הלורדים באנגליה )

יריב לוין: אפשר לעצור את המצגת.

דן לנדאו: במכתב שכתבנו לכם יש את הלינק.

דן לנדאו: אתם יכולים לגלוש ישר לאתר של הפרלמנט הבריטי ולראות.

ראובן ריבלין: אני מבקש לומר שנשיא המדינה ברצון רב העניק את חסותו לאותו אחר-הצהריים לאחר ישיבות הוועדות.

ראובן ריבלין: רק לאינפורמציה, אין צורך בבקשה להסכמת הוועדה, אני רוצה לציין שאנחנו נקיים ארוחת צהריים לכל חברי הכנסת, חבר הכנסת לשעבר, באולם שאגאל שבו אנחנו בחרנו לשמוע הרצאה מפי אדם שהוא מסקר אותנו בדרך כלל.

ראובן ריבלין: כי את נשיא המדינה אנחנו שומעים, ראש הממשלה אנחנו שומעים אותו, וכן את כל השאר.

ראובן ריבלין: חשבנו שאולי הפעם כדי לשנות ממנהגנו, אנחנו נאפשר לאחד מבכירי העיתונאים בישראל לבוא ולומר איך הוא רואה את נושא הסיקור העיתונאי מהצד האחר של המתרס.

ראובן ריבלין: חשבנו שראוי להזמין אדם שהוא בעל איזשהם תנאי סף, כמו אדם שקיבל פרס ישראל.

ראובן ריבלין: חשבנו שנחום ברנע הוא האדם המתאים לנו, יחד עם אחרים שאני לא יכול כרגע לזכור את שמותיהם.

ראובן ריבלין: אבל, אנחנו חשבנו שנחום ברנע הוא בהחלט ראוי להיות אחד מהאנשים אשר יבואו וינאמו בארוחת צהריים בפני חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: לשמחתי הרבה, לאחר היסוסים, הסכים גם נחום ברנע, והוא יהיה האורח המדבר בארוחת הצהריים שיגיע אליה כנראה גם הנשיא ויאמר מספר מילות ברכה.

ראובן ריבלין: נשיא המדינה נתן חסותו למפגש עם הנוער אחר הצהריים במליאה, ולצד יושב-ראש הכנסת ישב נשיא המדינה, ואנחנו נאפשר לו לברך.

ראובן ריבלין: כמובן יברכו במעמד פתיחה לרגל יום הולדתה של הכנסת ראש הממשלה ויושבת ראש האופוזיציה, ולאחר מכן אנחנו נתחיל את סדר היום שקבענו באופן מיוחד לנושא שבו אנחנו מבקשים את השיתוף עם בני הנוער.

ראובן ריבלין: הדבר בהחלט מעורר עניין.

ראובן ריבלין: אני כבר הסברתי שבני הנוער נבחרים בקפידה רבה על-ידי המוסדות החינוכיים.

ראובן ריבלין: ויותר מכך, אנחנו דואגים מאוד לפלורליזם.

ראובן ריבלין: אם שמתם לב, גם דיברתי עם יושבי ראש הוועדות שכולם הסכימו, אם זה יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון חבר הכנסת צחי הנגבי אשר ישתף פעולה עם יושב-ראש ועדת החינוך.

ראובן ריבלין: אם זה יושב-ראש ועדת הכלכלה, וכמובן יושב-ראש ועדת הסמים.

ראובן ריבלין: כך יש לנו מכנסת ישראל שני יהודים וחבר כנסת ערבי אחד.

ראובן ריבלין: כמובן שהבית גם יאמר את דברו – יושב-ראש ועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: אנחנו אחר כך נקיים את הדבר שיארך לפי הערכתנו בערך כשעה וחצי.

ראובן ריבלין: בערב אנחנו נקיים באודיטוריום מפגש של כל חברי הכנסת לדורותיהם ובו אנחנו ביקשנו מיוסי אלפי אשר התמחה בפסטיבל מספרי סיפורים לדובב את מגוון חברי הכנסת בעבר ובהווה לבוא ולומר את דברם.

ראובן ריבלין: אני מקווה שאחד האייטמים יהיה מפגש של כל ראשי הממשלות, אם זה ראשי הממשלות אשר חיים וקיימים, כי יש לנו אנשים שהם חיים, אבל לא קיימים איתנו יותר שלצערנו הרב אין לנו קשר איתם.

ראובן ריבלין: שאר החיים והקיימים זה גם שמעון פרס, גם ביבי נתניהו, גם אהוד ברק, וגם אהוד אולמרט.

ראובן ריבלין: אנחנו מבקשים לצרף אליהם גם כן את יצחק נבון אשר הוא מלא כרימון בסיפורים על החוויה הישראלית מאז 1776 שמשפחתו עלתה לארץ, ועד היותו חבר בפרלמנט, והסיפורים הם רבים.

ראובן ריבלין: לא מעט מחברי הכנסת יהיו שותפים גם לפאנלים כאלו או אחרים.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שאני התייעצתי הבוקר גם עם יושב-ראש ועדת כנסת לשעבר, חבר הכנסת רוני בר-און, והוא בהחלט אמר לי שהוא מסכים שניתן את ברכתו לעניין זה.

ראובן ריבלין: עיקר הדברים הם אינפורמטיביים.

ראובן ריבלין: כמובן שאני צריך מכם אישור לשני נושאים.

ראובן ריבלין: הנושא הראשון הוא לקיים יום מיוחד בכנסת, ולקבוע שהכנסת תמלא את יומה ביום שני וביום שלישי, ותתחיל את דיוניה על פי התקנון ביום שלישי.

יריב לוין: הכנסת תמלא את יומה בשלישי ורביעי.

ראובן ריבלין: תמלא את השבוע בקיום דיונים ביום שלישי ורביעי, ותייחד את יום שני ליום מיוחד שלא יהיה במכלל הספירה הקבועה הכרונולוגית.

ראובן ריבלין: הדבר השני כמובן הוא לפתוח את מליאת הכנסת כהחלטת ועדת הבית של בית הלורדים הבריטי להשתתפות אנשים שאינם חברי הכנסת.

ראובן ריבלין: בזמנו, אדוני היושב ראש, בט"ו בשבט בשנה שנבצר היה ממני להשתתף בגלל מות אימי שהיתה בת 101 בזמן מותה, התקיים דיון בכנסת, ובו אפשרנו לחברי כנסת לשעבר לנאום.

ראובן ריבלין: נאמו חברי הכנסת: משה נסים, קורפו, ליבאי ושחל.

ראובן ריבלין: ברעם היה אז חבר כנסת.

ראובן ריבלין: כלומר, הדברים הם לא תקדימיים.

ראובן ריבלין: התלבטנו התלבטות יתרה גם בנשיאות וגם בין הפורום של ראשי הסיעות בשאלה האם אין בפתיחת הכנסת זילות?

ראובן ריבלין: כמובן שהדעות הן לכאן ולכאן – כל מי שיאמר דבר הוא יצדק.

ראובן ריבלין: הצלחתו של אותו יום וקרבת הציבור לכנסת היא זו אשר תיתן.

ראובן ריבלין: עד כאן דבריי, ואני באמת אשמח אם כמובן חברי ועדת הבית יתנו את אישורם ליום חשוב זה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני מבקש שאלת הבהרה אחת.

יריב לוין: אני מבין שהישיבות האחרות של ועדות כנסת שאינן אותן שלוש מתקיימות בנוהל הרגיל.

יריב לוין: כלומר, אני מבין שישנה למשל ישיבה ועדה משותפת לוועדות חינוך, מדע ומעמד האישה עם פרופסור עדה יונת.

יריב לוין: זו ישיבה שמתקיימת כרגיל בנוהל הרגיל.

ראובן ריבלין: היא גם יכולה להיחשב בהחלט.

ראובן ריבלין: כשמזמינים את כלת פרס נובל, אני באמת חושב שזה ראוי לכנסת ולמדינה שביום היובל אנחנו מקיימים ויכולים לצרף את זה.

ראובן ריבלין: אני בהחלט חושב שחלק מהנוער יכול אפילו להיות שם.

יריב לוין: להיות נוכח, אבל זה לא נכלל במסגרת.

יריב לוין: אלה ישיבות - - -

ראובן ריבלין: אנחנו מוכנים לתת חסות גם לעניין זה.

יריב לוין: כן, אני מבין שלמעשה גם ישיבות הוועדות הן לא ישיבות מן המניין הרגיל, או שהן כן ישיבות?

איל ינון: לא, כל היום הזה הוא יום מיוחד.

יריב לוין: הן לא ישיבות מן המניין הרגיל – ברור לגמרי.

אורית זוארץ: ברשותך, אני רוצה להתייחס.

אורית זוארץ: כבוד יושב-ראש הוועדה, כבוד יושב-ראש הכנסת, אני מברכת על היוזמה.

אורית זוארץ: אני חושבת שקיום יום מיוחד יש לו חשיבות רבה.

אורית זוארץ: יש חשיבות רבה בקירוב הציבור והאזרחים לכנסת, השמעת קולם של האזרחים, קבוצות, מגזרים.

אורית זוארץ: למעשה, הזכות הזאת שמורה להם גם בוועדות וגם בדיונים שונים.

אורית זוארץ: אני רוצה לשאול שלוש שאלות או אולי הבהרות.

אורית זוארץ: האם במניין האורחים נלקח בחשבון הזמנת אורחים ואורחות?

אורית זוארץ: כלומר, מבחינת השוויון המגדרי שיהיה יחס הולם לפחות על פי הייצוג באוכלוסייה.

ראובן ריבלין: לקחנו זאת כמובן מאליו.

ראובן ריבלין: נבדוק את זה כדי להיות בטוחים.

אורית זוארץ: אנחנו צריכים לוודא גם במסגרת מוסדות החינוך את מי המנהלות והמורות מסמנות כייצוגיים.

דן לנדאו: לא, חשוב להבהיר.

דן לנדאו: זה לא בחירה של בתי-הספר.

דן לנדאו: אנחנו התקשרנו עם מכללה אקדמית לחינוך "גורדון" בחיפה שהיא עושה מזה שנים פעילויות של debating, של מועדוני ויכוח.

דן לנדאו: זה פרויקט הרבה יותר רחב.

דן לנדאו: היום הזה הוא הגמר של תהליך בין כמעט חודשיים שאנחנו הספונסרים שלו, אנחנו נותנים לו את החסות כמוסד.

דן לנדאו: בתשעה בתי-ספר התקיימו תחרויות debating סביב הנושאים שאנחנו הגדרנו, כאשר הגמר בעצם הוא במליאה – אם אפשר לקרוא לזה כך.

דן לנדאו: במקום ששופטים יבחרו את הזוכה, זה ששיכנע יותר ייבחר בהצבעה.

אורית זוארץ: אני מדברת על עצם הבאת ה- - -

ראובן ריבלין: אני רוצה לכוון לדעתך.

ראובן ריבלין: אני רק מקווה שאותם אלה שקובעים ידאגו שכאשר עולה הנערה מייד אחרי זה עולה נער.

אורית זוארץ: לא, אני מדברת על עצם ההגעה.

אורית זוארץ: האם מתוך ה-200 שמגיעים יש גם מגיעות, אם בכלל, וכמה?

דן לנדאו: לי זה ברור, אני מוכן לבדוק.

ראובן ריבלין: זה יהיה תנאי סף.

אורית זוארץ: אני מבקשת.

אורית זוארץ: מאחר ואנחנו פותחים את הכנסת יש חשיבות גדולה גם למסרים שאנחנו מעבירים.

ראובן ריבלין: גם אם כל המוצלחים ביותר הן בנות, יתנו הזדמנות גם לבנים.

אורית זוארץ: בסדר גמור.

אורית זוארץ: אחרי שדיברת על המדד שבאמצעותו מזמינים זה קצת יותר ברור.

אורית זוארץ: ההתייחסות השנייה שלי היתה לגבי הצטיינות ומודל בקהילה, לא רק הצטיינות ב-debate.

אורית זוארץ: אנחנו יודעים מה קורה כשמגיעים לכנסת דמגוגים.

דן לנדאו: לא כל מצטיין ב-debating הוא בהכרח דמגוג.

אורית זוארץ: אני רק אומרת שאם אנחנו פותחים את זה לבני נוער אז שבאמת יהיו בני נוער שהם מודל בקהילה כי זה לא היה ידוע לי.

אורית זוארץ: הדבר השלישי זה באמת אוכלוסייה עם צרכים מיוחדים, נוער עם צרכים מיוחדים שעושה מאמץ.

דן לנדאו: המודל שלנו זה מה שראית בווידיאו.

דן לנדאו: אנחנו חושבים שיש עניין – המילה הגסה היא שיווקי, אבל, זה באמת עניין מהותי – שבאירוע כולו שכל כולו ייצוגיות, כל כולו מתן ביטוי למגזרים השונים.

דן לנדאו: לא רק למגזרים לאומיים או אתניים או מגדרים, אלא לכל סוגי האנשים שיש באוכלוסייה.

דן לנדאו: ברור לנו, ואנחנו היום אחרי הצהריים אמורים לסכם את זה, שחשוב שיהיו גם פנים של אנשים בעלי צרכים מיוחדים כאלו או אחרים.

אורית זוארץ: אני התבקשתי להביא את עמדת הסיעה, ולשמור על הזכות לנאום במליאה לראשי מדינות, ובאמת לאפשר להם להשתתף בוועדות, בדיונים.

אורית זוארץ: הזכות לנאום במליאה תישמר לראשי מדינות – זו היתה עמדת הסיעה שלי.

ראובן ריבלין: זה בעניין ברלוסקוני.

אורית זוארץ: לא, לא.

אורית זוארץ: זה בעניין הזה.

אורית זוארץ: כי מה שבעצם קבוע בתקנון שהזכות - - -

ראובן ריבלין: לא, לא.

ראובן ריבלין: אני מודה לסיעתך על ההערה.

ראובן ריבלין: היו תקדימים.

ראובן ריבלין: אבל, אני רואה בעניין זה עניין חריג לחלוטין שבהחלט יכול להתקיים אחת לשישים שנה, או אחת לחמישים שנה.

ראובן ריבלין: אני בהחלט רואה את זה כקריטריון.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הפעם הבאה תהיה בשנת המאה, ואני מבטיח שעד אז אני לא אעשה עוד הפעם.

אורית זוארץ: מה שאני אומרת הוא שחשוב מאוד שכבוד יושב הראש יהיה ער לכך שבעקבות האופציה שאנחנו פותחים כאן היום תהיה פניה של קבוצות אחרות באוכלוסייה, ואנחנו נצטרך להתמודד עם זה.

ראובן ריבלין: אין ספק שתהיה פנייה, ואנחנו נסרב לה.

ראובן ריבלין: גם נשיא המדינה שאל אותי - ולו בכדי, כי נשיא המדינה הוא בכל זאת יצא בפוליטיקה מאיזה מקום - האם זה דבר שהוא באמת תקדימי או חריג שהוא מכוון לציון איזשהו אירוע מאוד חגיגי, ואין ספק שעל כך מדובר.

יריב לוין: גם חשוב להדגיש שיש הבדל.

יריב לוין: כי ישיבה שבה נואם ראש מדינה זר היא ישיבה מן המניין לכל דבר שנכנסת - - -

ראובן ריבלין: ישיבה מן המניין.

ראובן ריבלין: הישיבה הזאת לא תיכנס באופן פורמאלי לפרוטוקול.

אורית זוארץ: אני נאלצת לצאת ליום הסובלנות שאנחנו מקיימים, וכבר מחכים לי.

אורית זוארץ: תודה לכם על ההקשבה.

יריב לוין: חבר הכנסת מיכאלי, הערה כלשהי?

אברהם מיכאלי: קיבלנו חומר מקדים.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אני מברך אותך באמת על היוזמה.

אברהם מיכאלי: אני אוהב את המקוריות שלך.

אברהם מיכאלי: מצד שני, אני מתאר לעצמי שכבר דיברתם על הקבוצות השונות במגוון של הנוער.

אברהם מיכאלי: אנחנו פשוט באנו מדיון סוער בוועדה אחרת.

אברהם מיכאלי: אני מקווה שבאמת הצוות של הכנסת ידאגו לכך שבאמת ימצאו ביטוי הולם למגוון רחב של בני הנוער.

ראובן ריבלין: לכל החברה הישראלית.

אברהם מיכאלי: כן.

אברהם מיכאלי: זה מאוד מכובד, וזה מכבד את הכנסת.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, אתה לפעמים צריך לשמוע איך חברי כנסת מרגישים כנראה את עצמם – לא יודע, לא מכובדים בבית הזה.

אברהם מיכאלי: הבוקר היה ויכוח בנושא מסוים, וחברי הכנסת אמרו: רוב חברי הכנסת לא מושחתים.

אברהם מיכאלי: זה לא טוב שכך חברי כנסת מדברים.

אברהם מיכאלי: הנושא הזה כואב לי, ומי כמוך מגן על הבית הזה.

אברהם מיכאלי: לכן, חשוב מאוד שבני הנוער יבואו לפה וירגישו גאווה להיות בבית הזה.

ראובן ריבלין: אתה היית צריך לראות את ילדי גן הילדים שהגיעו הבוקר, היית רואה גאווה מהי.

ראובן ריבלין: פשוט משהו.

רונית חייקין יעקבי: אני יודעת שלא תאהבו את מה שאני הולכת להגיד.

רונית חייקין יעקבי: בדרך כלל, לסיעות הקטנות אין אף פעם ייצוג בימי ההולדת.

רונית חייקין יעקבי: תמיד זה יושב-ראש הכנסת, נשיא מדינה, ראש ממשלה וראש אופוזיציה.

רונית חייקין יעקבי: אני יודעת שהסיעות הקטנות מאוד מתמרמרות על העניין.

רונית חייקין יעקבי: זה כל שנה חוזר.

דן לנדאו: יושב-ראש ועדת הסמים הוא לדעתי מסיעה די קטנה.

רונית חייקין יעקבי: כבוד היושב ראש יודע למה אני מתכוונת.

ראובן ריבלין: בסדר גמור, אנחנו ניקח את זה בחשבון.

רונית חייקין יעקבי: תודה רבה.

רונית חייקין יעקבי: פשוט אין לי חבר כנסת פה.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שרק כרגע אני שם לב כמה אני מקפח סיעה אחת כל הזמן - רק מעסיק את אנשיה בלי הפסקה.

רונית חייקין יעקבי: לא דיברתי על הסיעה שלי, דיברתי על הסיעות הערביות.

ראובן ריבלין: אנחנו כיוונו לדעתך, ושלא במקרה אחד מראשי הוועדה שנבחר הוא חבר כנסת שהוא אזרח ישראלי פלשתינאי ערבי.

ראובן ריבלין: מה יותר טוב מזה לכוון לדעתך?

רונית חייקין יעקבי: זאת לא היתה כוונתי.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אני עובר להצבעה.

יריב לוין: אני מציע שוועדת הכנסת תקבל את ההחלטה הבאה: ועדת הכנסת מחליטה לאשר את בקשת יושב-ראש הכנסת לציון יום כינון הכנסת.

יריב לוין: היא מודה ליושב-ראש הכנסת על הסקירה שנתן, ומאשרת את הנושאים שטעונים את אישורה הספציפי.

יריב לוין: הראשון, קיום יום מיוחד ביום שני, י"ז בשבט התש"ע, 1 בפברואר 2010, שבו תיפתח מליאת הכנסת בפני השתתפות אנשים שאינם חברי כנסת, על פי המתכונת שהוצגה על-ידי יושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: להדגיש, אין מדובר בישיבה מן המניין של הכנסת, אלא באירוע שמתקיים באולם המליאה, ואיננו כמובן גם חלק מפרוטוקול דברי כנסת.

יריב לוין: ההחלטה השנייה היא למעשה החלטה לבטל את ישיבת הכנסת הפורמאלית שאמורה היתה להתקיים ביום שני, ראשון בפברואר 2010, ובמקומה תמלא הכנסת את ימיה ודיוניה באופן שהם יתקיימו באותו שבוע בימים שלישי ורביעי בלבד.

יריב לוין: מי בעד לאשר את ההצעה?

יריב לוין: ה צ ב ע ה בעד - רוב נגד - אין נמנעים - אין בקשת יושב ראש הכנסת לקיים אירוע מיוחד לציון יום כינונה של הכנסת במליאת הכנסת אושרה פה אחד.

יריב לוין: פה אחד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: תודה רבה.

ראובן ריבלין: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה, תודה רבה לחברים.

אברהם מיכאלי: תודה, אדוני היושב ראש.

יריב לוין: תודה כמובן גם למנכ"ל.

אברהם מיכאלי: אנחנו מודים ליושב ראש, זה כולל גם את המנכ"ל.

אברהם מיכאלי: בקשת יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להקדמת הדיון בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)(תיקון מס' 7), התש"ע-2009, לפני הקריאה השנייה והשלישית

יריב לוין: אנחנו נעבור לנושא הבא על סדר יומנו והוא סעיף ד' – בקשת יושב-ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להקדמת הדיון בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)(תיקון מס' 7), התש"ע-2009, לפני הקריאה השנייה והשלישית.

יריב לוין: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: אני אסביר בקצרה.

ארבל אסטרחן: מדובר בנושא של תוכנית ויסקונסין.

ארבל אסטרחן: ועדת העבודה דנה בהצעת חוק בנושא.

ארבל אסטרחן: היא עדיין לא סיימה לדון בהצעת החוק כולה, והיא בינתיים החליטה לפצל את החוק כך שבשלב הראשון תובא בפני הכנסת הצעת חוק שמאריכה את ההסדר הקיים, את הוראת השעה הקיימת היום, עד ה-29 באפריל.

ארבל אסטרחן: הם רוצים שהיום המליאה תאשר את הפיצול, ושהנוסח היום יונח על שולחן הכנסת וגם יוצבע היום בקריאה שנייה והשלישית.

אברהם מיכאלי: 29 באפריל?

ארבל אסטרחן: כן, כי הם אמרו לי שה-30 זה יום שבת, שישי.

אברהם מיכאלי: הם דיברו עד סוף מרץ, לא?

ארבל אסטרחן: לפי מה שאמרה לי היועצת המשפטית של ועדת העבודה לפני שנכנסתי לפה, היא אמרה לי ארבעה חודשים.

ארבל אסטרחן: כן, זה גם הגיוני, כי היא אמרה לי 29, באמת זה יוצא יום שישי.

יריב לוין: זה כנראה מתואם עם המועד שמציעים לסיום המפקד בליכוד.

ארבל אסטרחן: היות והתוכן לא נדון פה אז אני נסמכת על מה שהיא אמרה לי.

ארבל אסטרחן: בכל מקרה, מדובר על הארכת הוראת השעה הקיימת במספר חודשים.

ארבל אסטרחן: רוצים לאשר היום את הפיצול, להניח על שולחן הכנסת, ולהצביע היום בקריאה השנייה והשלישית בגלל שההסדר מסתיים ב-31 בדצמבר.

ארבל אסטרחן: ולכן, הם מבקשים פטור לפני הקריאה השנייה והשלישית.

ארבל אסטרחן: היו"ר יריב לוין: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: ולעניין הזה אנחנו לא נדרשים לקוורום כפי שהוא בקריאה הראשונה.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת מיכאלי, התייחסות או שאפשר להצביע?

אברהם מיכאלי: לא, לא זה בסדר.

אברהם מיכאלי: זה על דעת קואליציה, על דעת כולם.

יריב לוין: מי בעד?

יריב לוין: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים - אין בקשת יו"ר ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להקדמת הדיון בהצעת חוק המדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2004 (תיקוני חקיקה)(תיקון מס' 7), התש"ע-2009, לפני הקריאה השנייה והשלישית אושרה פה אחד.

יריב לוין: פה אחד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יריב לוין: הוחלט לאשר את הבקשה להקדמת הדיון.

אברהם מיכאלי: את הבקשה לגבי ראש ממשלת איטליה אישרתם?

יריב לוין: כן, אושר, אושר.

יריב לוין: תיקון תקנון הכנסת

יריב לוין: מכאן אנחנו עוברים לנושא האחרון והוא הנושא שהתחלנו בו בישיבה הקודמת: תיקון תקנון, פרק ב' – סיעות.

יריב לוין: בעקבות הישיבה הקודמת גובש איזשהו נוסח מתוקן על פי ההערות שהיו לסעיפים שהספקנו להגיע אליהם עד אותו שלב.

יריב לוין: מאחר ואנחנו הפעם בנוכחות מתוגברת שאיננו מורגלים אליה בדיונים בתקנון, ננצל את זה כדי לעשות עבודה יעילה ונקבל החלטה ברוב רחב.

יריב לוין: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: התקדמנו קצת בישיבה הקודמת, אבל היו דברים שסוכם שנחזור ונדבר בהם שוב.

ארבל אסטרחן: על סעיף 1 (א) דובר.

ארבל אסטרחן: סעיף 1(ב) – הוצע פה איזה תיקון קטן בעקבות הישיבה, ואני רוצה לומר אותו.

ארבל אסטרחן: דובר על כך ששם סיעה יהיה ככינויה של רשימת המועמדים שמתוכה נבחרו חברי הסיעה לכנסת, ואולם רשאית הסיעה להודיע ששם הסיעה יכלול חלק מהכינוי בלבד, כי ראינו שלפעמים הסיעות נקראות קדימה בראשות - - -

אברהם מיכאלי: ש"ס זה הדוגמה הכי בולטת.

אברהם מיכאלי: יש להם כזה שם, וצריך להביא פנקס כדי להגיד את השם.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: אבל, העניין הוא שבישיבה הקודמת דיברנו על כך ששם הסיעה יכלול רק חלק מהכינוי, וש"ס היא הדוגמה היחידה שהמילה ש"ס לא נכללת בכינוי כי הכינוי של הרשימה הוא: התאחדות הספרדים העולמית שומרי תורה.

ארבל אסטרחן: לכן, מוצע להוסיף פה: או האותיות שנשאה רשימת המועמדים בבחירות לאותה כנסת, ואז זה יאפשר גם את זה.

יריב לוין: בסדר גמור.

ארבל אסטרחן: כי למשל ראינו, הליכוד נקראו:

ארבל אסטרחן: הליכוד-אח"י בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה.

ארבל אסטרחן: אם הסיעה תבקש להיקרא הליכוד היא תוכל לעשות את זה לפי זה ללא צורך בקבלת אישור של ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: סעיף קטן (ג) – דיברנו על כך שנשוב ונדבר בו.

אברהם מיכאלי: אני מבין שזה נושא אקטואלי עכשיו.

יריב לוין: לכן, אנחנו רואים נוכחות מלאה פה.

יריב לוין: אנחנו ממשיכים.

ארבל אסטרחן: כן, אנחנו לא ידענו את זה בישיבה הקודמת.

ארבל אסטרחן: הסעיף מדבר על כך שאם יש התפלגות של סיעה, ועדת הכנסת תקבע את שם הסיעות החדשות – זה ברור, וזה גם קבוע היום.

ארבל אסטרחן: אבל, הסעיף בא לקבוע איזושהי חזקה שקבועה גם היום בסעיף 18 לתקנון, שהסיעה החדשה שבה רוב חברי הסיעה שהתפלגה, רשאית להמשיך לשאת את שם הסיעה.

ארבל אסטרחן: אחר כך יש איזשהו הסדר מה קורה אם יש שתי סיעות שוות בגודלן.

ארבל אסטרחן: כלומר, גם אם מי שיזם את ההתפלגות הוא הרוב, עדיין הם יוכלו להמשיך לשאת את שם הסיעה – זה מה שזה אומר בעצם.

יריב לוין: כן, זה המצב הקיים, אני מבין.

ארבל אסטרחן: זה המצב הקיים, נכון.

ארבל אסטרחן: זה מה שהוצע.

ארבל אסטרחן: כן, היום כתוב: במקרה של התפלגות סיעה לאחר הבחירות, רשאית הסיעה אשר בה נשארו רוב החברים שנבחרו לפי רשימת המועמדים, לתת לעצמה את השם בו השתמשה בבחירות.

ארבל אסטרחן: זה היום סעיף 18(א) לתקנון.

ארבל אסטרחן: סעיף 2 גם כן היה לגביו איזשהו דיון.

ארבל אסטרחן: מוצע להוסיף סעיף לתקנון שזה בעצם גם מה שקיים היום בפועל רק לא מעוגן, שמזכיר הכנסת יערוך את רשימת הסיעות בכנסת בסדר יורד לפי מספרן.

ארבל אסטרחן: ניסינו ליצור פה איזשהו הסדר מה קורה כאשר יש סיעות שוות בגודלן.

ארבל אסטרחן: אם זה סיעות ששתיהן היו בתחילת הכנסת, שתיהן זכו במנדטים, אין בעיה – לפי מספר הקולות, כך יודעים את הגודל.

ארבל אסטרחן: ואז דובר על שני מקרים אחרים, ופה שיניתי את הסדר כפי שביקשת.

יריב לוין: אגב, יש צורך לקבוע שבמקרה של שוויון –מצב עם הסתברות קלושה, אין טעם להיכנס לזה בכלל, נכון?

ארבל אסטרחן: כן, זה נראה לי כל כך נדיר.

ארבל אסטרחן: ואז מה קורה כשיש לנו סיעות שלא זכו במנדטים, ולכן לא יודעים בכמה קולות הם זכו, ואז יש שתי אפשרויות כאלה – מה שכתוב כעת ב-(2) שבישיבה הקודמת סומן כ-(3) – סיעות חדשות שנוצרו כתוצאה מהתפלגות סיעה אחת.

ארבל אסטרחן: סיעה אחת התפלגה לשתי סיעות שוות בגודלן איזה נחשבת גדולה יותר?

ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן שהגדולה יותר תחשב זו שעימה נמנה חבר הכנסת שעמד בראש רשימת המועמדים שמתוכה נבחרו חברי הסיעה.

ארבל אסטרחן: ואם הוא חדל לכהן כחבר הכנסת או להימנות עם הסיעה, הבא אחריו באותו רשימת מועמדים -זה פשוט.

ארבל אסטרחן: החלופה השלישית, הפסקה השלישית, מדברת על כך סיעות באותו גודל שאחת מהן או יותר הוקמה כסיעה חדשה באותה כנסת.

ארבל אסטרחן: איך יודעים איזו גדולה יותר?

ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן הוא לפי מספר הקולות שקיבלה כל סיעה בבחירות כשהוא מחולק במספר המנדטים שקיבלה, ומוכפל במספר חברי הסיעה החדשה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, כאילו איזה חישוב כמה קיבלו פר חבר כנסת.

יריב לוין: נישאר עם התרגיל בחשבון.

ארבל אסטרחן: יו"ר הסיעה – דיברנו על סעיף קטן (א) בישיבה הקודמת שכל הסיעה תבחר יו"ר, והיא רשאית לבחור ממלא מקום.

ארבל אסטרחן: היא תודיע על כך ליו"ר הכנסת.

ארבל אסטרחן: על סעיף קטן (ב) גם דיברנו, שכל עוד לא נבחר יו"ר לסיעה, יראו בחבר כנסת שעמד בראש רשימת המועמדים את יו"ר הסיעה.

אברהם מיכאלי: יש לנו בעיה בהנהלת הקואליציה.

אברהם מיכאלי: לא יודעים מי זה במפלגת העבודה.

ארבל אסטרחן: הנה, פה יש תשובה.

ארבל אסטרחן: עכשיו לראשונה תהיה תשובה.

אברהם מיכאלי: עד עכשיו זה לא היה כתוב?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: בכלל, התפקיד הזה לא מעוגן.

אברהם מיכאלי: אז אנחנו לא בסדר שהטלנו עליכם סנקציות.

יריב לוין: התפקיד לא היה בכלל קיים.

יריב לוין: לא היה בכלל אזכור לעניין הזה בתקנון.

ארבל אסטרחן: הסעיף האחרון שאליו הגענו בישיבה הקודמת שזה סעיף 3(ג), בנוסח הקודם דובר על כך שהודעות מטעם הסיעה ייחתמו בידי יו"ר הסיעה, או מי שהסמיך לכך.

ארבל אסטרחן: דובר על כך שבעצם לפעמים יש הודעות שהן חתומות בידי מנהל סיעה או משהו כזה.

ארבל אסטרחן: לכן, מה שמוצע כאן זה לא להגיד מי צריך לחתום, אלא ליצור איזושהי חזקה שהודעות שחתומות בידי יו"ר הסיעה או ממלא מקומו ייחשבו הודעות מטעם הסיעה, אלא אם כן הודיעו רוב חברי הסיעה אחרת.

יריב לוין: אני הייתי מציע אולי מאחר ויש בכל זאת פרקטיקה שמנהלי סיעות חותמים, שנכתוב:

יריב לוין: הודעות חתומות בידי יושב-ראש הסיעה - - -

אברהם מיכאלי: לא, זה רק באישור.

אברהם מיכאלי: היתה פה בכנסת תקרית חמורה לפני שבוע כשיצא מכתב מסוים, ויושב-ראש הכנסת נורא כעס על זה.

ארבל אסטרחן: - - -לעגן את מנהל הסיעה.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אבל, הייתי כותב: הודעות חתומות בידי יושב-ראש הסיעה, או מי שהוסמך על ידו.

ארבל אסטרחן: האם ייתכן, למשל, שהצעת אי-אמון תוגש על-ידי מי שאינו חבר כנסת?

ארבל אסטרחן: מדובר פה בדברים פורמאליים.

ארבל אסטרחן: אני לא הייתי מאפשרת - - -

יריב לוין: או,קיי.

אברהם מיכאלי: יריב, תמיד אפשר להרחיב במובן זה של מתן ייפוי כוח מאשר לשלול ייפוי כוח.

אברהם מיכאלי: בשלילת ייפוי כוח יכולים לטעון: אני כבר בעל-הבית פה, אני חותם.

אברהם מיכאלי: מבלי לפגוע חלילה במנהלי הסיעות פה, זה עלול להגיע פה לפעמים לאי הבנות.

יריב לוין: או.

יריב לוין: קיי.

ארבל אסטרחן: נכון, אני גם לא חושבת שזה ישלול פרקטיקות שכמובן מנהלי הסיעות עומדים בקשר עם מזכירות, מוסרים הודעות.

רונית חייקין יעקבי: סליחה, אנחנו לא חותמים בשמנו.

רונית חייקין יעקבי: לי יש גיבוי מיו"ר הסיעה שלי, אני חותמת בשמו.

אברהם מיכאלי: יפה, היתה תקרית.

אברהם מיכאלי: אבל יצא מכתב על שם סיעה ומנהל סיעה חותם.

אברהם מיכאלי: אומר לי יושב-ראש הכנסת: איך אפשר?

אברהם מיכאלי: זו עבירה חמורה.

יריב לוין: למעשה, זה מונע את זה בנוסח.

אברהם מיכאלי: בסדר, הנוסח הזה מונע.

קריאה: אולי אפשר במקום: או מי שהוסמך, כמו: חבר כנסת אחר שהוסמך מטעמו.

קריאה: כי יכול לקרות מצב שיו"ר הסיעה וגם ממלא המקום שלו נמצאים בחו"ל.

אברהם מיכאלי: חבר כנסת זה משהו אחר.

אברהם מיכאלי: להסמיך חבר כנסת תמיד אפשר.

יריב לוין: בסדר גמור, אני חושב שיש בזה היגיון.

אברהם מיכאלי: לא, לא.

אברהם מיכאלי: אבל, יושב-ראש סיעה יכול בפקס גם להסמיך מישהו אחר.

ארבל אסטרחן: אבל, איך אנחנו נדע שהוא הוסמך?

יריב לוין: הוא יודיע.

יריב לוין: יודיע היושב ראש שהוא הסמיך אותו.

יריב לוין: אני מציע שנשאיר כאן איזשהו מרווח של גמישות.

יריב לוין: כלומר, הודעות חתומות בידי יושב-ראש הסיעה, או במקום ממלא מקומו הייתי כותב - - -

ארבל אסטרחן: לא, תשאיר ממלא מקומו.

יריב לוין: אני לא יודע, ומה נעשה במצב שגם כן יכול כבר לקרות פה ששניהם נמצאים בשני מקומות שונים?

ארבל אסטרחן: לא, אפשר להוסיף כפי ש- - - הציע: או חבר הסיעה שהיושב ראש הסמיכו לעניין זה.

יריב לוין: כן, ואז לא צריך ממלא מקום.

ארבל אסטרחן: כן צריך את ממלא המקום, כי בשוטף זה בדרך כלל יהיה היו"ר או הממלא מקום, וזו תהיה חלופה שלישית.

ארבל אסטרחן: זה גם מראה לנו את ההיררכיה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אם ממלא מקום אומר משהו והאחר אומר משהו.

יריב לוין: בסדר גמור.

יריב לוין: אבל, לא צריך לכתוב שישנה היררכיה, כי ההיררכיה היא לא ברורה מפה.

יריב לוין: כי לכאורה יוצא מצב שאם יבוא ממלא מקום יגיד: מי שהגיש ראשון, הוא גובר - אני לא יודע.

ארבל אסטרחן: המונח ממלא מקום פותר את זה.

ארבל אסטרחן: אבל, גם אפשר להגיד ואם - - -

יריב לוין: כן, אני מציע.

יריב לוין: אני חושב שכדאי, כי אני לא אתפלא אם נגיע גם לסיטואציה כזאת באיזשהו שלב.

אברהם מיכאלי: אני חושש שבמפלגות שהן קצת עכשיו בסכסוך שאיזה ממלא מקום עלול לחתום.

יריב לוין: כן, יכולים לקרות כל מיני דברים.

יריב לוין: אני מציע שבכל זאת - - -

ארבל אסטרחן: סגירת כל הקצוות.

יריב לוין: כן, לא מזיק.

יריב לוין: דווקא בעניין כזה יכולה להתעורר אחר כך מחלוקת.

ארבל אסטרחן: עד כאן הגענו בישיבה הקודמת.

ארבל אסטרחן: עכשיו הסעיף שמדבר על שינויים בסיעות, והוא בעצם דומה לסעיף 18א רבא לתקנון היום, ואני אגיד איפה השינויים.

ארבל אסטרחן: "אלה טעונים אישורה של ועדת הכנסת" – היום כתוב:

ארבל אסטרחן: ההרכב הסיעתי של הכנסת.

ארבל אסטרחן: אנחנו חשבנו כאן לפרט: התפלגות סיעה, מיזוג סיעות, או פרישה מסיעה לפי רק י' לחוק הכנסת.

יריב לוין: אגב, פרק י' קובע איזושהי הנחיה בעניין הזה?

יריב לוין: מה נאמר בו?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: פרק י' הוא זה שקובע את התנאים להתפלגות, שליש או שבעה, או הדברים האלה.

ארבל אסטרחן: הוא קובע שוועדת הכנסת היא זו שתאשר התפלגות, פרישה, מיזוג, את כל התנאים לפרישה.

ארבל אסטרחן: זה פרק שכותרתו סיעות.

יריב לוין: לשם מה אנחנו בעצם חוזרים עליו בתקנון?

יריב לוין: בסך הכול הרי אנחנו קבענו איזה כלל שאנחנו לא חוזרים מקום שבו החוק קיים.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: א' קיים היום, אבל בגלל סעיף קטן (ב) שיוצר לנו אחר כך איזה פרוצדורה של הודעות על דברים מסוימים שקובעת ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: כי למשל, (2) ו-(3) לא כתובים במפורש בחוק.

יריב לוין: הבנתי, או.

יריב לוין: קיי.

ארבל אסטרחן: אבל, זה נכון שאין ספק היום גם בחוק שוועדת הכנסת צריכה – זה מחייב אישור.

ארבל אסטרחן: אחר כך שינוי שמה של סיעה - זה כתוב היום.

ארבל אסטרחן: כתוב שמה של סיעה.

ארבל אסטרחן: כאן מורחב קצת, שינוי שמה סיעה, או מתן שם לסיעה חדשה שנוצרה כתוצאה מהתפלגות או ממיזוג של סיעות.

ארבל אסטרחן: שינוי במספר חבריה של סיעה - זה כתוב גם היום.

ארבל אסטרחן: בדרך כלל זה איזושהי נגזרת של שינוי ההרכב הסיעתי.

יריב לוין: זה מכניס בתוכו גם את הפרישה שהיא לא התפלגות.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: שלושת הדברים יוצרים שינוי: גם התפלגות, גם פרישה, גם מיזוג.

ארבל אסטרחן: פסקה (4) היא פסקה חדשה שמוצע לקבוע, והיא מעגנת משהו שנהגו לפיו בעבר - מה קורה כאשר סיעה מתפלגת, אחד מחברי הכנסת חדל להיות חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: אין ספק מי נכנס.

ארבל אסטרחן: נכנס הבא בתור ברשימת המועמדים.

ארבל אסטרחן: אבל, לאיזה סיעה הוא הולך?

ארבל אסטרחן: לסיעה שממנה התפלגו?

ארבל אסטרחן: לא תמיד יש סיעת אם.

ארבל אסטרחן: לפעמים היא מתפלגת לשתי סיעות שוות.

ארבל אסטרחן: מה זה סיעת האם?

ארבל אסטרחן: לפעמים חלק גדול יותר עוזב.

ארבל אסטרחן: מה שעשינו בעבר – אני יכולה להגיד גם מתי זה קרה, כשקדימה התפלגה, עמרי שרון התפטר מהכנסת.

יריב לוין: כן, עמרי שרון ואחר כך גם צחי הנגבי.

יריב לוין: זה היה פעמיים.

יריב לוין: נכנסו שניים, גם פנינה רוזנבלום וגם דוד מנע.

אברהם מיכאלי: זה לא קדימה התפלגה, הליכוד התפלג.

ארבל אסטרחן: היתה התפלגות בליכוד, ונוצרה סיעת קדימה - נכון.

יריב לוין: הליכוד לא התפלג, פילגו את הליכוד.

ארבל אסטרחן: אגב,זה יכול גם לקרות במצב שבו סיעה שמורכבת היום מכמה מפלגות כמו יהדות התורה, מתפלגת לשתי סיעות.

תמר כנפו: זה פחות בעיה, כי כבר מודיעים בוועדת הבחירות המרכזית.

תמר כנפו: שם אין לך בעיה.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל היה לנו מקרה שחבר כנסת היה רשום בוועדת הבחירות המרכזית כאילו שייך לאחת הסיעות בגלל רוטציה שרצו ליצור, אבל בעצם מבחינת השתייכותו האמיתית הוא היה שייך לפלג האחר.

ארבל אסטרחן: הדברים האלה יכולים להתעורר.

יריב לוין: מה עשו אז?

יריב לוין: במקרה הזה לא מחויבים להודעה שהיתה מראש?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: מה שמוצע כאן זה פשוט לשאול אותו, ולפי מה שהוא מבקש.

ארבל אסטרחן: ואז מה שמנוסח זה כך: "ועדת הכנסת תקבע את השתייכותו הסיעתית של חבר הכנסת שהחל לכהן בכנסת לאחר שהתפלגה הסיעה שבה היו חברים חברי רשימת המועמדים שכללה את שמו.

ארבל אסטרחן: חבר הכנסת ימסור לוועדת הכנסת הודעה בכתב בתוך שבוע מיום היותו לחבר הכנסת בדבר הסיעה שאליה הוא מבקש להשתייך, ובלבד שבין חבריה יש מי שנמנה עם רשימת המועמדים האמורה, והאישור יינתן בהתאם להודעתו".

ארבל אסטרחן: זה בעצם אומר שאם סיעתו התפלגה, הוא יכול להודיע שהוא מצטרף לכל סיעה שיש בה חברים שהיו בסיעה המקורית.

יריב לוין: בסיעת האם המקורית.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: צריך לראות אם זו ברירת המחדל שרוצים לקבוע.

ארבל אסטרחן: ואז נקבע: לא מסר חבר הכנסת הודעה כאמור, תקבע ועדת הכנסת כי הוא משתייך לסיעה שבה רוב החברים שנמנו עם רשימת המועמדים האמורה, ואם היו כמה סיעות שבהן מספר שווה, לסיעה שעימה נמנה חבר הכנסת שמקומו ברשימת המועמדים היה גבוה יותר.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אם תוך שבוע הוא לא הודיע, רואים איפה שנמצא הרוב, וקובעים שלשם הוא שייך, ובעצם זהו.

ארבל אסטרחן: זה מחייב אותו.

ארבל אסטרחן: מאותו רגע הוא לא יכול לעזוב.

אברהם מיכאלי: מה עם חבר כנסת בודד שפורש?

ארבל אסטרחן: נניח חבר כנסת שמכריזים עליו כפורש.

ארבל אסטרחן: פה מדובר אם מישהו מתחיל לכהן בכנסת, ואז הוא מתפטר מהכנסת או מסיבה כלשהי מפסיק להיות חבר כנסת, הבא בתור – במקרה הזה זה פשוט כי יש רק סיעה אחת, אז הבא בתור יחזור לסיעת האם.

אברהם מיכאלי: הבא בתור פחות בעיה.

אברהם מיכאלי: אני מדבר כרגע על סיטואציה שאחד פורש, ואז יש פילוג בתוך הסיעה שלו, בסיעה המקורית ממנה הוא בא.

ארבל אסטרחן: חבר כנסת שהוכרז כפורש בוועדת הכנסת, שוועדת הכנסת הכריזה עליו כפורש, לא יצורף באותה כנסת לאף סיעה.

אברהם מיכאלי: לאף סיעה, אפילו שהוא רוצה לחזור חזרה לאחת מהסיעות שפולגו.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: לכן, ההכרזה על פרישה היא מאוד משמעותית.

יריב לוין: אני חושב שצריך להבחין באופן ברור בין שני מצבים: בין מצב שהיה פילוג לבין מצב שהיתה פרישה.

יריב לוין: כי לכאורה הרישא של העניין מדברת על זה שבמקרה של פילוג עושים כך וכך, וזה לא חל במקרה של פרישה.

יריב לוין: כי הרי לכאורה אם נלך לסיפא של העניין, יוצא מצב שאם חבר כנסת בודד פרש, ואחר כך היתה איזושהי תחלופה בדרך של מישהו שהתפטר מהרשימה שלו ואחד נכנס במקומו, לכאורה הוא יכול לחבור לסיעה שבה אותו פורש נמצא.

ארבל אסטרחן: אין סיעה.

ארבל אסטרחן: חבר כנסת שפרש הוא לא סיעה.

יריב לוין: הוא לא נחשב כסיעה.

ארבל אסטרחן: נכון.

ארבל אסטרחן: יש לנו את זה תיכף ב-(ג).

יריב לוין: הבנתי, ולכן אין לנו עם זה בעיה – בסדר, ברור.

יריב לוין: עוד שאלה אחת מבחינת הניסוח הטכני, כל המשפט הראשון הוא בעצם נראה כאילו כמו כותרת שוליים של הזה כדי להבהיר במה מדובר.

ארבל אסטרחן: לא, אבל יש ראש: "אלו טעונים אישורה של ועדת הכנסת".

יריב לוין: הבנתי, בסדר.

אברהם מיכאלי: ארבל, הסעיף הזה שאת כרגע מוסיפה אותו הוא סעיף שבאמת יכול להיות מאוד אקטואלי.

אברהם מיכאלי: יש כמה שממתינים בסטנד-בי.

ארבל אסטרחן: אנחנו מנסים לחשוב על כל האופציות.

ארבל אסטרחן: בשביל זה אנחנו מקיימים ישיבה שנייה.

יריב לוין: יש היגיון במקרה של פילוג לבוא ולתת למי שנכנס לבחור לאן הוא רוצה ללכת – סביר.

יריב לוין: אגב, אני מבין שגם כך נהגו עד היום.

ארבל אסטרחן: כן.

יריב לוין: זאת אומרת, אנחנו לא משנים את הקיים.

יריב לוין: אנחנו פשוט כותבים את מה שעשו הלכה למעשה.

ארבל אסטרחן: זה גם אומר שבעצם גם שואלים אותו, ומה שהוא אומר זה מה שקובע.

ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת לא תכריח אותו להיות בסיעה אחרת.

קריאה: אז למה צריך את אישור ועדת הכנסת?

יריב לוין: אישור פורמאלי קיים פה.

ארבל אסטרחן: בדיוק.

ארבל אסטרחן: מישהו בכנסת צריך לתת גושפנקה רשמית לפרסם ברשומות מה הרכב הסיעות של הכנסת, מה מספר החברים.

יריב לוין: צריך להיות אקט הכרזה באיזשהו מקום, וקבעו שהאקט של ההכרזה הוא פה.

ארבל אסטרחן: אבל, כתוב האישור יינתן בהתאם להודעתו.

קריאה: אז את בעצם אומרת גם לוועדת הכנסת מה להחליט.

ארבל אסטרחן: נכון, כמו אגב התפלגות.

ארבל אסטרחן: אם בא שליש היא חייבת לאשר.

יריב לוין: מרווח שיקול הדעת פה הוא צר מאוד.

יריב לוין: הוא בעיקר ברמה הפורמאלית – לראות שהבקשה הוגשה כמו שצריך.

רונית חייקין יעקבי: נניח שהתפלגו שליש, ואחד מהשליש הזה הולך הביתה עכשיו.

רונית חייקין יעקבי: בא חבר כנסת חדש, והוא מחליט שהוא מצטרף ל- -

יריב לוין: - - למקור?

יריב לוין: הוא יכול.

רונית חייקין יעקבי: אבל, לא יהיה שליש עכשיו.

ארבל אסטרחן: זה לא משנה.

ארבל אסטרחן: זה היה צריך לקרות רק בעת ההתפלגות.

יריב לוין: אגב, זה קרה הלכה למעשה.

יריב לוין: כי כשקדימה התפלגה, עמרי שרון יצא, וחבר הכנסת שבא במקומו שהיתה פנינה רוזנבלום הלכה לליכוד.

רונית חייקין יעקבי: אז מבחינת מימון מפלגות - - - סיעה גם כשהם פחות משליש.

ארבל אסטרחן: לא, הם סיעה.

ארבל אסטרחן: אם משתנה המספר, יכול להשתנות גם המימון.

רונית חייקין יעקבי: אבל, הם יקבלו מימון, אבל פחות.

ארבל אסטרחן: נכון, הם סיעה שקטנה.

יריב לוין: אותו הדבר אחר כך דוד מנע שנכנס ברגע האחרון במקום צחי.

ארבל אסטרחן: בעקבות מה שנאמר פה, מבחינת ברירת המחדל אני תוהה האם כאשר זה התפלגות למפלגות, האם הוא צריך להיכנס לסיעה שמייצגת את המפלגה שאותה ציינו בהודעה מראש?

ארבל אסטרחן: הרי בשביל שסיעה תוכל להתפלג לפי מפלגות מוסרים - - -

יריב לוין: נכון, אבל אני מציע שאם הנוהג בעבר במקרה הזה היה שאפשרו לו לבחור לאן הוא הולך לא נסטה ממנו.

יריב לוין: אני לא רוצה שנקבע פה איזה סדר יום חדש.

אברהם מיכאלי: התנאי ששמת – את הנציגים – תמיד יש או פה או פה.

אברהם מיכאלי: אם את רק אמרת אוטומאטי שאיפה שיש רוב יותר אז זה בכל מקרה לא צריך להיות בעיה.

יריב לוין: זו קביעה טכנית שיכולה ללכת לכאן או לכאן, ואז עדיף שנלך למסלול שהלכו בו כל הזמן, לא נייצר משהו חדש לשם החידוש.

ארבל אסטרחן: בסדר.

ארבל אסטרחן: "יו"ר ועדת הכנסת יודיע לכנסת, ליו"ר הכנסת, ליו"ר ועדת הבחירות המרכזית ולחשב הכנסת על אישור לפי סעיף קטן (א) ויפרסם עליו הודעה ברשומות.

ארבל אסטרחן: " אני רק רוצה לציין שהיום יו"ר ועדת הכנסת מודיע ליו"ר הכנסת, והוא זה שמפרסם הודעה ברשומות.

ארבל אסטרחן: אבל, הואיל וזאת החלטה של ועדת הכנסת אפשר שיו"ר ועדת הכנסת יפרסם הודעה ברשומות.

יריב לוין: אין שום בעיה.

ארבל אסטרחן: אין עם זה בעיה באמת.

ארבל אסטרחן: עכשיו זה משהו שמופיע לנו היום בכוכבית כהחלטה של ועדת הכנסת משנת 64: "לחבר כנסת יחיד שוועדת הכנסת קבעה כי פרש מסיעתו כאמור בסעיף 61 לחוק הכנסת, יהיו בדיוני הכנסת כל הזכויות שהתקנון, הנוהג והנוהל מעניקים לסיעה, למעט הזכות להגיש הצעת אי-אמון".

יריב לוין: למה הכול?

יריב לוין: הסיפא ברורה לגמרי.

ארבל אסטרחן: יש לנו חבר כנסת שפרש מסיעתו.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, הוא לא חבר בסיעתו המקורית.

ארבל אסטרחן: הוא לא יכול להצטרף לאף סיעה.

ארבל אסטרחן: הוא לא סיעה, הוא חבר כנסת שפרש.

ארבל אסטרחן: זכויות של חבר כנסת יש לו.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, אם יש דיון אישי הוא יכול לדבר.

יריב לוין: אבל, אין לו מכסה סיעתית למשל להצעות חוק פרטיות, לדברים מהסוג הזה.

ארבל אסטרחן: לא לחברות בוועדות.

ארבל אסטרחן: נכון, דיונים סיעתיים.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, כל דבר שבנוי על בסיס סיעתי אין לו.

תמר כנפו: אז זה לא רק אי-אמון, זה כל מה שלא סיעתי.

יריב לוין: לא, לא.

ארבל אסטרחן: אם לא נכתוב שיהיו לו הזכויות שהחוק מעניק לסיעה, והתקנון מעניק לסיעה, לא יהיה לו שום דבר שיש לסיעה: לא חברות בוועדות, לא - - -

יריב לוין: למעשה, הוא לא יכול להגיש הצעות חוק פרטיות כי הן הרי באות על מכסה סיעתית.

יריב לוין: הוא לא יכול להגיש הצעות לסדר, הוא לא יכול כלום.

ארבל אסטרחן: ולכן, מוצע כן לאפשר לו לפעול כי הוא עדיין חבר כנסת שנבחר לכנסת.

ארבל אסטרחן: אבל, - - -

תמר כנפו: אז חוץ מאי-האמון?

ארבל אסטרחן: נכון.

יריב לוין: יש עוד משהו שאת חושבת שצריך להחריג מעבר לאי-האמון שהוא באופי שלו נושא אופי סיעתי אמיתי ולא מגביל את פעולותיו?

יריב לוין: הוא לא סיעת יחיד.

יריב לוין: זה בדיוק העניין שאנחנו לא רוצים להעניק זכות של סיעת יחיד.

יריב לוין: אפשר היה להחליט שמי שפרש הוא סיעת יחיד.

יריב לוין: אבל, בדיוק את זה אנחנו לא נותנים לו, אז אנחנו לא נייצר לו את זה במסלול עוקף.

יריב לוין: השאלה היא האם יש דברים מעבר לאי-אמון שזה ברור?

תמר כנפו: דיונים סיעתיים שהם לפעמים הם משמעותיים, הודעות ממשלה.

אברהם מיכאלי: אי-אמון זה משהו מיוחד.

אברהם מיכאלי: אבל, יש לו דיון 40.

יריב לוין: בדיון סיעתי הוא יכול לדבר?

ארבל אסטרחן: אם אנחנו לא נקבע שהוא יכול, אז לא.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: את כותבת שיש לו כל הזכויות.

ארבל אסטרחן: אם אנחנו לא נכתוב שיש לו כל הזכויות - - -

יריב לוין: אז צריך לדעתי להחריג דיון סיעתי, בוודאי.

יריב לוין: למה שניתן לו אפשרות לדבר בדיון סיעתי?

ארבל אסטרחן: לא על חשבונם.

ארבל אסטרחן: אני רוצה להזכיר שהסיעה ממנה הוא פרש, רואים את מספר חבריה כאילו לא - - -

יריב לוין: ברור, אין טעם.

יריב לוין: בדיון סיעתי הוא לא צריך לדבר.

יריב לוין: צריך לשמור לו על הזכויות שהן הכרחיות כדי שהוא יוכל למלא את תפקידו כחבר כנסת, לא כסיעה.

יריב לוין: כלומר, הוא חייב שתהיה לו מעין מכסה סיעתית להצעות חוק פרטיות, להצעות לסדר, ייצוג בוועדות.

יריב לוין: אבל, לא לדברים שהם אקט סיעתי.

יריב לוין: צריך להבחין בין שני דברים.

יריב לוין: יש נושאים שהם למעשה זכויות של חבר הכנסת.

יריב לוין: אבל, הוא צריך לעבור דרך מסננת של הסיעה כמו: הצעת חוק פרטית.

יריב לוין: הרי לא יכול להיות שישב פה חבר כנסת שלא יכול להגיש הצעות חוק פרטיות.

יריב לוין: יש נושאים שבאופי שלהם הם זכויות סיעתיות.

יריב לוין: לסיעה יש זכות והיא שולחת נואם מטעמה כדי שיביא את עמדת הסיעה.

יריב לוין: וזה לדעתי קו הגבול, כי הוא לא סיעה.

יריב לוין: לכן, במקומות האלו הוא לא צריך להיות.

יריב לוין: במקומות שהזכויות הן כחבר כנסת פרטי, ורק הסיעה היא הצינור שדרכו הוא מקבל אותם, שם צריך לאפשר לו את זה.

רונית חייקין יעקבי: נניח שיש תשעה חברי כנסת, וחסר חבר כנסת עשירי לאי-אמון כשעשרה חברי כנסת זה לא במניין.

יריב לוין: הוא לא יכול.

רונית חייקין יעקבי: הוא לא יכול גם להשלים את העשירייה.

ארבל אסטרחן: הוא לא סיעה.

יריב לוין: הוא לא סיעה, בצדק.

אברהם מיכאלי: אני לא מכיר את התקנה הישנה הזאת.

אברהם מיכאלי: אבל, הסוגיה הזאת קצת לא מובנת ומורכבת.

אברהם מיכאלי: חבר כנסת יחיד פה בעצם הוא יכול לקבל את המכסה בלי סיעה, ולהגיש הצעות חוק כמו סיעה של שבעה, שמונה, תשעה חברי כנסת.

אברהם מיכאלי: הוא יכול להגיש כל שבוע הצעת חוק?

ארבל אסטרחן: לא.

ארבל אסטרחן: גם סיעה של שלושה חברי כנסת היום לא יכולה כל שבוע.

אברהם מיכאלי: סיעה יכולים אחד בשבוע, לכן אני שואל עכשיו.

אברהם מיכאלי: הוא חבר כנסת בודד.

אברהם מיכאלי: יש איפשהו פירוט מה מותר לו ומה אסור לו?

ארבל אסטרחן: זה הסעיף היחיד שמדבר.

יריב לוין: לכן, אנחנו צריכים לקבוע.

יריב לוין: בשביל זה אנחנו עושים את זה.

אברהם מיכאלי: מצד אחד, אין ספק שהוא חבר כנסת, וצריך להתייחס אליו כחבר כנסת.

אברהם מיכאלי: אבל, לא יכול להיות שהוא יהיה שווה לסיעה של שלושה חברי כנסת.

ארבל אסטרחן: הוא לא יהיה, יתנו לו מכסה אחרת.

יריב לוין: הוא מקבל מכסה פר כמה שהוא שווה.

אברהם מיכאלי: איפה זה כתוב?

ארבל אסטרחן: כתוב לנו שנותנים מכסה לסיעות לפי גודלן.

ארבל אסטרחן: אבל, הסעיף הזה אומר יהיו לו זכויות - - -

יריב לוין: רגע, אני אנסה לפתור את המחלוקת.

יריב לוין: המצב הוא כזה – סוגיית המכסות שגם היא הרי אמורפית לגמרי, ואגב אני מזכיר לעצמנו שלמעשה לא התקבלה פה למיטב ידיעתי החלטה על מכסות עד עכשיו, וזה איכשהו מתנהל מכוח האינרציה, אבל צריך יהיה להסדיר את זה.

יריב לוין: לטעמי, את סוגיית המכסות אנחנו צריכים להסדיר בתקנון בדרך כזאת או אחרת.

יריב לוין: או על-ידי קביעה, או על-ידי קביעת מי קובע ואיך.

יריב לוין: אבל, אנחנו לא שם עכשיו.

יריב לוין: זאת אומרת, מה שאתם אומרים הוא נכון.

יריב לוין: אנחנו נצטרך להסדיר את זה.

יריב לוין: אנחנו עכשיו נמצאים לא בהחלטה לגבי מה תהיה המכסה, מה הגובה הקווטה שהוא מקבל.

יריב לוין: כשאנחנו נגיע למכסות אנחנו נקבע – אני מניח – שמכסה סיעתית תהיה גם פונקציה של מספר חברי הכנסת שיש בסיעה.

יריב לוין: נקבע אולי סף מינימום, אני לא יודע איך נעשה את זה.

יריב לוין: אבל, נקבע איזושהי קביעה שתיקח את זה בחשבון.

אברהם מיכאלי: בסדר גמור.

אברהם מיכאלי: אז אם כך אז מה שאתה אומר אז כל מה שאנחנו מקבעים כרגע בתקנה (ג) יהיו בדיוני הכנסת.

אברהם מיכאלי: כלומר, רק בדיוני הכנסת.

יריב לוין: בוודאי.

אברהם מיכאלי: בוא נחזור עכשיו לדיוני הכנסת, ובאמת בואו נחשוב מה הם הדברים השונים שהוא יכול להיות מועדף על פני סיעה של שלושה או ארבעה חברי כנסת?

אברהם מיכאלי: למשל, אי-אמון אני מבין שמגבילים אותו.

ארבל אסטרחן: נכון.

יריב לוין: אני חושב שגם דיון סיעתי.

אברהם מיכאלי: אז כל דיון סיעתי אז זה גם אי-אמון, וגם לדוגמה העניין של ארבעים חתימות.

אברהם מיכאלי: אני הבנתי שגם שם קבענו דיון סיעתי, לא קבענו דיון אישי.

יריב לוין: אז הוא לא יקבל במה.

יריב לוין: בוודאי, דיון אישי הוא יכול.

רונית חייקין יעקבי: - - -ארבעים חתימות, ואם יש 39 חתימות הוא לא יכול - - -

יריב לוין: לא, הוא יכול לחתום כי החתימות הן פרטניות של חברי כנסת.

יריב לוין: זה לא אי-אמון.

יריב לוין: דיון ארבעים חתימות הוא יכול לחתום כי צריך ארבעים חתימות.

אברהם מיכאלי: בקיצור, הוא יכול להשיג מיציבושי בקלות.

רונית חייקין יעקבי: אז גם צריך עשר חתימות לאי-אמון - - -

יריב לוין: לא, תיכף את זה נצטרך לתקן, זו ההערה השנייה שלי.

יריב לוין: אבל, אני קודם בסייגים.

יריב לוין: ההבדל הוא פשוט.

יריב לוין: בארבעים חתימות חותמים חברי כנסת בודדים.

יריב לוין: אם יש דיון הדיון הוא סיעתי.

יריב לוין: אני חושב שדבר אחד צריך לעמוד לנו מול העיניים.

יריב לוין: הרי כל הקביעות האלה הם בגדול שרירותיות – למה אי-אמון הוא בנתיב כזה, ודיון ארבעים חתימות, ולמה זה ארבעים ולא שלושים וחמש?

יריב לוין: הרי אין לזה סוף.

יריב לוין: אני חושב שהמטרה צריכה להיות לנסות עד כמה שאפשר להיצמד לקיים, להבהיר לזה, ובמקומות שיש באמת צורך לעשות תיקונים לעשות.

יריב לוין: לכן, אני לא מציע לשנות עכשיו את ההיגיון של האופן שבו מתבצע דיון ארבעים חתימות.

יריב לוין: אבל, יש היגיון שמי שפרש ואנחנו לא רואים בו סיעה, לא ניתן לו במה לנאום כסיעה בכל דיון סיעתי.

יריב לוין: זה חסר היגיון.

יריב לוין: לכן, אני חושב שאת זה הייתי מחריג, את הדיון הסיעתי בנוסף.

אברהם מיכאלי: יריב, אתה מציע שנוסיף פה: וכן, בכל דיון סיעתי.

יריב לוין: כן, בדיון סיעתי.

ארבל אסטרחן: אז מה בעצם כן נותנים לו?

אברהם מיכאלי: נאומים אישיים, הצעות לסדר והצעות חוק.

יריב לוין: אני מציע לא יהיה בדיוני הכנסת, אלא יהיו כל הזכויות שהתקנון, הנוהל והנוהג מעניקים לסיעה.

יריב לוין: לא צריך את שתי המילים: בדיוני הכנסת.

ארבל אסטרחן: צוות זה מכוח חוק המימון, מימון מפלגות זה מכוח חוק המימון.

יריב לוין: רק מה שמכוח התקנון.

אברהם מיכאלי: פה כתוב מה שמגיע לסיעה מגיע גם לו, וזה בדיוק הבעיה.

יריב לוין: אולי צריך לעשות את זה, אבל באופן שיבהיר שזה לא נותן לו דברים שישנה התייחסות של החקיקה אליהם, אלא באיזושהי צורה שיהיה ברור כל הזכויות אולי המוענקות לסיעה מכוח התקנון.

ארבל אסטרחן: כתוב שהתקנון, הנוהג והנוהל מעניקים.

יריב לוין: מה זה הנוהג והנוהל מבחינת ה- - -

ארבל אסטרחן: אפשר גם להוריד את הנוהג והנוהל.

אברהם מיכאלי: הניסוח פה הוא בעייתי.

יריב לוין: אולי נעשה את זה כך: יהיו כל הזכויות המוענקות לסיעה מכוח התקנון, לא על-פי התקנון.

ארבל אסטרחן: שהתקנון מעניק לסיעה.

יריב לוין: להוריד את הנוהג והנוהל.

אברהם מיכאלי: האם במקום אחר נפרט את זה?

יריב לוין: כן, הפירוט הוא כל נושא לעניינו.

יריב לוין: כשאתה מגיע להצעות לסדר אתה מפרט.

אברהם מיכאלי: סיעת יחיד עדיין קיים?

יריב לוין: קיים.

ארבל אסטרחן: סיעת יחיד קיים, אבל חבר כנסת שפרש הוא לא סיעת יחיד.

אברהם מיכאלי: האם ההגדרות של הזכויות והחובות מופיעות במקום אחר?

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אנחנו נצטרך לקבוע מכסות, נצטרך להתייחס לכל הנושאים האלה כשנגיע אליהם.

אברהם מיכאלי: אם כך, אז למה משנים את הזכות להגיש אי-אמון?

ארבל אסטרחן: כי זה חבר כנסת שפרש, זה לא סיעת יחיד.

ארבל אסטרחן: הוא לא סיעה.

ארבל אסטרחן: חבר כנסת שפרש בניגוד להסכמת סיעתו.

אברהם מיכאלי: אני עדיין חוזר, הניסוח פה לא תקין.

יריב לוין: אנחנו נשנה את הניסוח.

אברהם מיכאלי: כי אם את אומרת למעט הזכות להגיש הצעת אי-אמון, ואת מתמקדת רק באי-אמון, ופה כתוב מצד שני: יהיו לו כל הזכויות שיש לסיעה, אז משהו פה תרתי דסתריי.

ארבל אסטרחן: אולי אני אלך צעד אחד אחורה ואסביר.

ארבל אסטרחן: יש מצב שסיעה מתפלגת.

ארבל אסטרחן: במצב כזה של התפלגות יכול להישאר גם חבר כנסת אחד בודד.

ארבל אסטרחן: ההתפלגות היא כדין לפי הכללים שקבועים בחוק, ואז יש לנו סיעה שיש בה חבר כנסת אחד, ואז אין ספק שיש לה את כל הזכויות.

ארבל אסטרחן: באותה סיעת יחיד הוא גם מקבל מימון – סיעה לכל דבר ועניין.

ארבל אסטרחן: החוק גם קובע מצב שבו סיעה באה ומבקשת מוועדת הכנסת: תכריזו על אחד מחברינו כפורש, כי הוא פועל נגדנו, ועושה כך וכך.

ארבל אסטרחן: על אותו חבר כנסת החוק קובע שורה של סנקציות.

ארבל אסטרחן: הוא לא מקבל מימון, הוא לא מצטרף לאף סיעה.

ארבל אסטרחן: הוא לא יכול להתמנות לשר ולסגן שר.

ארבל אסטרחן: לכנסת הבאה הוא יכול לרוץ רק במפלגה חדשה.

ארבל אסטרחן: הסעיף הזה רק בא ואומר מה קורה איתו בכנסת, חוץ מכל הסנקציות החיצונית, בתוך הכנסת.

ארבל אסטרחן: אותו חבר כנסת שפרש בתוך הכנסת הוא חבר כנסת.

ארבל אסטרחן: כשיש דיון אישי ברור שהוא יכול לנאום, והוא יכול להגיש שאילתות.

ארבל אסטרחן: אבל, מה עם יתר הדברים?

ארבל אסטרחן: האם צריך לתת לו דברים שנותנים לסיעה, או לא צריך?

אברהם מיכאלי: אין בעיה.

אברהם מיכאלי: לכן, אני אומר הניסוח פה הוא כזה שלמעט הגשת אי-אמון כביכול יש לו זכויות, אלא אם כן נפרט במקום אחר מה הזכויות והחובות שלו.

יריב לוין: לא, הזכויות מפורטות.

יריב לוין: אני אתן לך דוגמה, הנושא של הצעות לסדר.

יריב לוין: בפרק של הצעות לסדר מוגדר איך מגישים, מי זכאי.

יריב לוין: אנחנו קובעים כלל רחב שאומר שהוא זכאי למה שמקבלת סיעה מכוח התקנון מכיוון שאחרת הוא לא יוכל להגיש הצעות, למשל.

יריב לוין: אבל, אנחנו מורידים, מחריגים, משם את כל מה שהוא זכות סיעתית שהוא באופייה סיעתי, כי אנחנו לא מכירים בו כסיעה.

ארבל אסטרחן: נגיד רציפות, רק סיעה יכולה להתנגד להחלת רציפות.

יריב לוין: לא, הוא לא יכול.

ארבל אסטרחן: אפשר היה להגיד: הוא לא סיעה, ואין לו שום זכות שיש לסיעה, ואז הוא יוכל לנאום בדיונים.

יריב לוין: לא, לא.

יריב לוין: אי אפשר למנוע ממנו.

יריב לוין: יש ויכוח שאולי נידרש אליו לשאלה, האם למשל הצעת חוק פרטיות הן מכסה סיעתית או שהן זכות פרטית של חבר הכנסת.

יריב לוין: זה ויכוח גדול שאנחנו לא בו כרגע.

יריב לוין: יושב-ראש הקואליציה, אני כבר אומר לכם, עמדתו תהיה שזה יישאר סיעתי.

זאב אלקין: לא, אני מקובלת עליי הלכתו של יושב-ראש הכנסת שבתיאום עם הייעוץ המשפטי קבע כאן הלכה מסוימת.

זאב אלקין: אם נצטרך לעגן את ההלכה הזאת בתקנון באופן מפורש, אני אתמוך בעיגון הזה.

זאב אלקין: אני חושב שזאת הלכה מאוזנת.

זאב אלקין: היא קובעת שבאופן עקרוני המכסה היא סיעתית.

זאב אלקין: אבל, במידה וחבר כנסת פעם אחת בכנס רוצה להתעקש על כך שהוא יביא הצעת חוק או הצעה לסדר בניגוד לעמדת סיעתו, אנחנו חייבים לתת לו את הזכות הזאת, ואז זה מאזן.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: אבל, אני אומר, אנחנו עוד לא שם.

יריב לוין: חבר הכנסת מיכאלי, אני מקבל.

יריב לוין: מסבים גם לתשומת ליבי שיש למשל בסעיף 56.

ארבל אסטרחן: סיעה שלא השתתפה בהצבעה.

יריב לוין: יכול להיות שאנחנו צריכים ללכת אולי בכיוון הפוך.

יריב לוין: אנחנו צריכים להגדיר אלו מהזכויות המוענקות לסיעה - - -

אברהם מיכאלי: - - -זה מה שאני מתכוון בדיוק.

אברהם מיכאלי: תשאיר משהו פתוח.

יריב לוין: במחשבה שנייה, אני מקבל את זה.

אברהם מיכאלי: אי אפשר להתעלם ממנו כי הוא חבר כנסת לכל דבר.

אברהם מיכאלי: הזכויות שלו – איך אמר רובי מעל הבימה?

אברהם מיכאלי: אתם לא יכולים להטיל סנקציות על חברי כנסת פה, ותסגרו להם פיות.

אברהם מיכאלי: זה נכון, אי אפשר לסגור.

אברהם מיכאלי: נראה על מה מותר לפתוח פה.

יריב לוין: מקבל את זה.

יריב לוין: אז אני מציע שמה שיהיה כתוב כאן - - -

ארבל אסטרחן: - - - חברות בוועדות, אפשרות להגיש הצעות חוק.

יריב לוין: כן, והצעות לסדר.

זאב אלקין: למה לא להגדיר אותו כסיעת יחיד?

זאב אלקין: מה הסיבה?

ארבל אסטרחן: הוא לא סיעה.

ארבל אסטרחן: סיעת יחיד זה משהו שיכול להיות.

זאב אלקין: הסנקציות על הפורש זה קודם כל מימון.

זאב אלקין: אני חושב שקודם כל צריך להתייחס לכנסת הזאת.

זאב אלקין: אחד, המימון, ובזה בא לידי ביטוי שהוא לא יכול לקחת מסיעתו.

זאב אלקין: שנית, ההתמודדות לכנסת הבאה.

זאב אלקין: שלישית, מילוי תפקידים בממשלה בקדנציה הקיימת.

ארבל אסטרחן: וכתוב לנו בחוק שהוא לא יצורף לסיעה כלשהי.

ארבל אסטרחן: חבר כנסת שוועדת הכנסת הודיעה על פרישתו לא יצורף לסיעה כלשהי בתקופת כהונתה של אותה כנסת.

זאב אלקין: נכון, הוא לא יכול להגדיל למישהו את המכסה לשום דבר.

זאב אלקין: השאלה היא, איך הוא מתפקד במכלול הזה שנוצר לו בכנסת הזאת?

זאב אלקין: פה אם רוצים לתת לו זכויות של הסיעה, אז השאלה למה הם לא זכויות מלאות לצורך העניין?

זאב אלקין: זה דווקא לא ברור לי.

ארבל אסטרחן: מה שכתוב כעת ב-(ג) אומר שיהיו לו כל הזכויות של סיעה.

ארבל אסטרחן: כמובן של סיעה בת חבר כנסת אחד.

ארבל אסטרחן: כאן הציעו למעט הזכות להגיש אי-אמון.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: מה ההיגיון?

אברהם מיכאלי: זאת ההצעה שעולה עכשיו.

אברהם מיכאלי: עדיין לא הסכמנו לזה.

אברהם מיכאלי: אבל, אני אמרתי למה דווקא זה, ולא דברים אחרים?

אברהם מיכאלי: מצד שני, אם נכתוב את זה בצורה הזאת כפי שמופיע פה הנוהג והנוהל שמעניקים לסיעה, אז יכול לבוא בקלות והוא ינהג כמו סיעה.

זאב אלקין: לגבי חבר כנסת בודד הזכות להגיש אי-אמון היא ממילא מוגבלת.

יריב לוין: הוא יכול לחוקק דין רציפות.

יריב לוין: אין סוף דברים יש לו פה.

אברהם מיכאלי: אמרנו לדון בזה נפרד – מכסות, כל מיני דברים.

יריב לוין: אתה הופך אותו בזכות הפרישה למישהו שיש לו כוחות שלחבר כנסת רגיל אין.

זאב אלקין: ברור, כי הוא משלם על זה מחיר גדול.

זאב אלקין: מה משמעות הפרישה?

זאב אלקין: הוא אומר: אני לא רוצה להיות בסיעה זאת, רוצה לתפקד בנפרד.

זאב אלקין: מצד שני, אומרים לו: אם אתה לא שליש, אתה משלם על זה מחיר מאוד גדול.

זאב אלקין: אתה בלי מימון, אתה בלי תפקיד, אתה בלי כנסת הבאה ברשימה קיימת.

זאב אלקין: הוא מודע למחיר שהוא צריך לשלם.

זאב אלקין: אבל, מהלך הפרישה לא משנה מי יוזם אותו, לצורך העניין הזה אני חושב שזה לא רלוונטי אם הפרישו אותו בכוח כהחלטת ועדת הכנסת - - -

ארבל אסטרחן: בדרך כלל זה יהיה בכוח.

ארבל אסטרחן: הסנקציות כל כך חמורות שעל פי רוב דבר כזה יהיה בכוח.

זאב אלקין: כן, בדרך כלל.

זאב אלקין: או שהוא פרש לבד - לא משנה למה זה קרה.

זאב אלקין: ברגע שזה קרה, סך הכול הרצון שלו היה לתפקד בנפרד, ואז השאלה למה שלא יהיו לו הזכויות המינימאליות של תפקוד בנפרד כמעין סיעה?

יריב לוין: אבל, הוא מקבל יותר.

יריב לוין: אתה אומר תן לו להגיש הצעות חוק, תן לו זה.

יריב לוין: אבל, אתה הופך אותו לאחד שבכל אי-אמון יש לו זכות לנאום, בכל דיון סיעתי הוא פתאום רשאי לדבר.

זאב אלקין: כן, כי הוא סיעה, כי הוא קבוצה, הרי אחרת אין משמעות בכלל לפרישה.

זאב אלקין: הוא מתגרש מסיעת האם שלו – זאת המשמעות.

זאב אלקין: ברגע שהוא מתגרש הוא למעשה בעל עמדה עצמאית בצורה כזאת או אחרת כשעל העצמאות הזאת הוא שילם מחיר כבד.

זאב אלקין: השאלה היא האם בתפקוד היום יומי בכנסת צריכים בנוסף למחיר הכבד שהוא משלם לתת עוד מחיר?

זאב אלקין: אני לא בטוח כי אחרת הוא בלי קול.

זאב אלקין: הוא לא יכול לעשות אי-אמון כחלק מסיעת האם שלו כי הוא כבר לא שם.

זאב אלקין: הוא לא יכול בשום דרך אחרת.

זאב אלקין: הוא לא יכול לחוקק כחלק מסיעת האם שלו כי הוא כבר לא שם.

יריב לוין: לא, חקיקה אין ויכוח.

אברהם מיכאלי: לחוקק הוא יכול.

אברהם מיכאלי: לא רק שהוא יכול, הוא יכול כל שבוע להגיש הצעת חוק.

אברהם מיכאלי: למה לא?

זאב אלקין: לא, כי הוא קטן.

זאב אלקין: הוא לפי המשקל שלו כי הוא סיעת יחיד.

רונית חייקין יעקבי: שלושה חברי כנסת מקבלים אחד בשבוע, אז הוא יקבל אחד בשלושה שבועות.

זאב אלקין: הכול צריך לפי הגודל.

זאב אלקין: הוא לא צריך לקבל יותר מהגודל שלו.

אברהם מיכאלי: שלושה חברי כנסת אחד בשבוע, וגם תשעה חברי כנסת אחד בשבוע?

רונית חייקין יעקבי: לא, קואליציה-אופוזיציה זה משהו אחר.

אברהם מיכאלי: אני 11 מקבל אחד לשבוע.

זאב אלקין: לא, אתה טועה.

זאב אלקין: זה נושא נפרד.

זאב אלקין: מקזזים לך את השרים וסגני שרים.

זאב אלקין: אני חושב שזה חישוב מוטעה, אבל זה נושא לדיון אחר.

יריב לוין: כן, אנחנו נגיע לזה.

אברהם מיכאלי: אני מעדיף לחדד את הדברים, ולא להשאיר בערפל.

אברהם מיכאלי: אם כן - מה להחריג.

אברהם מיכאלי: אם לא – מה הזכויות שלו.

זאב אלקין: אני הייתי מציע לשיקול הדעת הפשוט, לא חייבים להסכים לזה, אבל אני מבין את הפרישה כרצון לתפקד כסיעה עצמאית לכל דבר ועניין עם מחיר כבד בצידה.

זאב אלקין: אבל, ברגע שמשולם המחיר והמעשה נעשה, אני הייתי נותן את כל הזכויות פרופורציונאלי לגודל.

זאב אלקין: ואם מחר יפרשו חמישה אנשים, לא אחד – גם זה יכול לקרות – אז מה הם יהיו בלי זכות להגיש - - -

ארבל אסטרחן: אגב, היום הם בכלל לא יכולים ליצור קבוצה.

זאב אלקין: יכול להיות שגם את העניין הזה צריך להסדיר, שאם יש פרישה קבוצתית יש להם את האפשרות הזאת לשמש כקבוצה.

ארבל אסטרחן: נראה לי שזה מחייב תיקון של החוק.

יריב לוין: אני מציע שנסכם את הסעיף בכך שלישיבה הבאה ארבל תכין לנו איזושהי רשימה של מהן הזכויות הסופיות, ואז אנחנו נראה איך אנחנו עושים את החיתוך.

זאב אלקין: סליחה שהפרעתי.

יריב לוין: לא, זה בסדר גמור.

יריב לוין: זאת דווקא זווית ששווה לשקול אותה.

זאב אלקין: אגב, אפשר לשאול שאלה לגבי הסעיף שאני כבר רואה שדנתם בו לפי הרצף - אבל, השאלה אם לקחתם את זה בחשבון - של ההודעה של חבר כנסת שסיעתו התפלגה.

זאב אלקין: חבר הכנסת הזה יוכל לשנות גם את דעתו במשך אותו שבוע?

יריב לוין: לא, אני חושב שצריכה להיות סופיות.

זאב אלקין: אני אסביר למה אני שואל, זה לא קשור לרקע עובדתי.

זאב אלקין: למען הסר ספק, לא קשור לשום מקרה עובדתי.

זאב אלקין: בדרך כלל כאשר הסיעה התפלגה חלק משיקולי הדעת של חבר כנסת מסוים מאחד משני חלקים להתפטר יהיה קשור בשאלה לאן נכנס הבא בתור?

זאב אלקין: זה יכול לקרות הרבה פעמים.

זאב אלקין: מישהו שוקל להתפטר לצורך דבר כזה או אחר, אבל הוא אומר: חשוב לי לדעת מה קורה עם מי שבא אחריי.

יריב לוין: זאב, אתה צודק.

יריב לוין: ייקח את הסיכון, יש גבול.

יריב לוין: כשהוא יודיע שהוא משתייך לסיעה X, ההוא יגיד לו: עכשיו אני מושך את המכתב?

יריב לוין: בואו, זה אי אפשר.

זאב אלקין: לא, לכן אני חושש ממצבים כאלה.

זאב אלקין: לכן, אני שואל.

זאב אלקין: נתת לו שבוע.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אני אומר אבל ברגע שעברו 48 שעות, חבר הכנסת ההוא כבר לא יכול לחזור בו.

יריב לוין: בכוונה, אני לא רוצה לאלץ.

יריב לוין: הוא הרי לא יכול להודיע עד שהוא לא חבר כנסת.

יריב לוין: אני לא יכול לחייב אותו להודיע מראש.

ארבל אסטרחן: נכון.

זאב אלקין: לא, השאלה אם אתה לא יכול לחייב אותו ברגע כניסתו לתפקיד.

זאב אלקין: למה אתה נותן לו שבוע?

יריב לוין: כי אני נותן לו כמה ימים לחשוב.

יריב לוין: אולי הוא בדיוק לא יודע מה איתו.

זאב אלקין: זה יפתח פתח בדיוק למה שאני מדבר.

יריב לוין: אז אפשר לעשות את זה תוך 24 שעות מרגע כניסתו ל- - -

ארבל אסטרחן: אפשר.

יריב לוין: למרות שגם פה יש שאלה, כי השאלה מתי הוא נשבע אמונים הרי.

ארבל אסטרחן: זה לא משנה.

ארבל אסטרחן: אם זה פגרה הוא יכול - - -

זאב אלקין: אני הייתי מצמצם את הזמן.

יריב לוין: בסדר גמור, שלא יהיה מחול שדים.

זאב אלקין: נניח שמגיע חבר כנסת במצב כזה על דעת להיות בחלק א', ואז כשהוא בשבוע פה הוא פתאום מבין איזה כוח יש לו באותו שבוע, והוא מתחיל פה משא ומתן קואליציוני עם חלק א' וחלק ב': מה תתנו לי, מה תתנו לי.

זאב אלקין: יהיה פה בלגאן שלם.

יריב לוין: אז אנחנו נכתוב תוך 24 שעות.

זאב אלקין: כשזה פרק זמן קצר יש יותר סיכוי לגמירות דעת.

ארבל אסטרחן: מצד שני, זה רק מישהו שרק נהיה חבר כנסת, אנחנו נותנים לו יממה אחת שהיא יכולה להיות גם בסוף שבוע, למרות שאם זה נגמר בסוף שבוע זה מוארך.

ארבל אסטרחן: אבל, להגיד - - -

זאב אלקין: האמת היא, אם את שואלת אותי אם זה האידיאלי, האידיאלי שבאותו רגע שהוא הפך לחבר כנסת שהוא כבר מייד מודיע.

זאב אלקין: אבל, את לא יכולה לתפוס רגע.

זאב אלקין: לכן, מבחינתי 24 שעות זה כמו רגע.

זאב אלקין: הוא נכנס לכנסת, הוא כאילו בלי בית סיעתי בשבוע הזה.

זאב אלקין: שבוע זה יותר מידיי.

זאב אלקין: זה על בטוח משא ומתן קואליציוני – אני מבטיח לכם.

זאב אלקין: אני זוכר מה קרה בזמן הקמת קדימה כשנכנסו חברי כנסת מהליכוד, וכל אחד שם שקל לאן הוא הולך, ואז התחיל משא ומתן מה אתם נותנים לי.

ארבל אסטרחן: טוב, נעשה את זה תוך 24 שעות מהיותו חבר כנסת.

זאב אלקין: 24 שעות זה פחות או יותר צילום של הרגע, מה הוא חושב ברגע שהוא נכנס.

זאב אלקין: ואז הוא לפחות ינהל את המשא ומתן הזה לפני שהוא נכנס.

ארבל אסטרחן: צריך להגיד במפורש שהוא לא יכול לשנות את הודעתו בעת שניתנה?

ארבל אסטרחן: נגיד שהוא נתן תוך 24 שעות, אבל ועדת הכנסת תתכנס רק עוד שבוע.

זאב אלקין: אני עם יריב שזה צריך להיות חד פעמי שהוא לא יכול לחזור בו, כי גם זה יהיה.

זאב אלקין: יש הרבה דברים בכנסת שלא ניתן לחזור בהם, ודיברנו מבחינת התקנון שזה אחד מהם, כי אני פשוט מפחד מסחר-מכר עצום פה.

ארבל אסטרחן: ההחלטה היא עדיין בידי ועדת הכנסת לפי הודעתו.

זאב אלקין: למה שלוועדת הכנסת תהיה סמכות?

ארבל אסטרחן: כתוב שהיא תקבע לפי הודעתו.

ארבל אסטרחן: אבל, עדיין חשבנו שצריך מישהו שיקבע את זה פורמאלית.

ארבל אסטרחן: זה בכל זאת שינוי במספר חברים של סיעה.

יריב לוין: לקבוע – צריך שתהיה קביעה.

יריב לוין: צריך שיהיה גוף שקובע קביעה.

יריב לוין: זה חייב להיות.

זאב אלקין: בדיוק, שלא יהיה לה שיקול לשנות מהודעתו.

ארבל אסטרחן: יריב, אולי להוסיף משפט שהוא לא ישנה את הודעתו.

זאב אלקין: בהתאם למה שאמרת – שזה יהיה ברור.

יריב לוין: זה לא ברור שההודעות הן סופיות?

זאב אלקין: לא, ממש לא.

זאב אלקין: אני אביא לך דוגמה אחרת לפי רוח הימים הללו.

זאב אלקין: נניח אנשים הגישו מכתב בקשה להתפלגות.

זאב אלקין: עד שלא יהיה דיון בוועדת הכנסת - - -

יריב לוין: ברור, אבל - - -

זאב אלקין: במקרה הזה אני חושב שזה יהיה אסון.

יריב לוין: אבל, מרגע שהיתה החלטה - - - חבר הכנסת אורון, בוא בבקשה.

יריב לוין: אז אני נועל את הישיבה, ואנחנו נמשיך משם.

יריב לוין: ג'ומס, בבקשה.