ועדת הכספים, כנסת 18, פרוטוקול מספר 257, 2009-12-30 10:25

משה גפני: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

משה גפני: על סדר היום הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – ריבית מיוחדת), התש"ע-2009, הצעתו של חבר הכנסת אמנון כהן.

משה גפני: הצעת החוק היא לקריאה ראשונה.

משה גפני: חבר הכנסת אמנון כהן, בבקשה.

אמנון כהן: תודה אדוני היושב ראש.

אמנון כהן: הצעת החוק באה בעקבות פנייה של אזרחים.

אמנון כהן: בדקתי את הנושא הזה ומדובר במצב בו אזרח מבטח את רכבו או את ביתו במהלך שנים רבות והוא לא תובע את הביטוח.

אמנון כהן: נאמר בשנה ה-11 קרתה לו תאונה עם רכבו ואז מתחילים לבדוק אותו, לחקור אותו, לשלוח אליו הביתה חוקרים ומעכבים את תשלום ביטוח הרכב.

אמנון כהן: בפנייה אלי נאמר לי ששנתיים שיחקו עם אותו אדם שפנה אל הביטוח וזאת כאשר הוא היה צודק בתביעתו, כי רכבו נפגע והוא היה מבוטח.

אמנון כהן: סחבו את הנושא הזה במשך שנתיים.

אמנון כהן: בהתחלה דיברו אתו על 50 אחוזים פיצוי, אחר כך עלו ל-60 אחוזים ול-70 אחוזים וזאת במטרה לייאש אותו.

אמנון כהן: בינתיים הוא שכר רכב או לקח הלוואה לרכישת רכב חדש, ואחרי כן, כאשר רצה לקבל את הכסף, כדי שבית המשפט לא יפסוק משהו, הוא מגיע לפשרה על מנת שלא יקבל את הריבית, את ההצמדה והוצאות בית המשפט.

אמנון כהן: זה קורה כאשר אותו אדם מתפשר, אבל אם הוא לא מתפשר, אחרי שנתיים הוא מגיע לבית המשפט, כתוב בחוק שבית המשפט רשאי להטיל משהו על חברות הביטוח בגין עוגמת נפש.

אמנון כהן: רשאי, לא חייב.

אמנון כהן: אני אומר שלא כך צריך להיות.

אמנון כהן: ברגע שאותו אדם זכאי, בית המשפט לא צריך להיות רשאי אלא הוא יהיה חייב את חברת הביטוח לפצות את אותו אדם.

אמנון כהן: אני אומר שבית המשפט לא יהיה רשאי אלא יהיה חייב.

אמנון כהן: זה כל הסיפור.

אמנון כהן: בסופו של דבר, חברות הביטוח ידעו שלא חייבים להגיע לקצה.

אמנון כהן: אם מגיע לאותו אדם, תן לו את הכסף שלו ולא לסחוב אותו.

משה גפני: זה נשמע הגיוני.

אמנון כהן: זה הכסף של המבוטח, אותו החברות משקיעות בבורסות ובכל מיני מקומות אחרים.

אמנון כהן: זה עוד לקוח ועוד לקוח, כך שמדובר בסופו של דבר בכסף רב.

משה גפני: למה זה קורה?

אמנון כהן: כי לחברות הביטוח יש חוקרים שבאים לאזרח, והוא תמים ולא יודע מה לומר.

אמנון כהן: אני רוצה שבית המשפט יהיה חייב לומר ולא יהיה רשאי.

משה גפני: למה זה כך עד היום?

משה גפני: הרי זה מגיע לי.

אמנון כהן: הגיעה אלי תלונה ובדקתי אותה.

אמנון כהן: אכן כתוב שבית המשפט רשאי.

אמנון כהן: אנחנו לא לוקחים מסמכותו של בית המשפט.

אמנון כהן: בית המשפט בסופו של דבר הוא זה יקבע מה גובה הפיצוי, אלא שאנחנו אומרים שהוא לא יהיה רשאי אלא הוא חייב וזה לשיקול דעתו.

אמנון כהן: אם מדובר בשנתיים ובית המשפט רואה את זה זועק לשמים, הוא חייב לחייב את חברות הביטוח לשלם.

אמנון כהן: שיקול הדעת הוא של בית המשפט ולא לוקחים לו אותו.

אמנון כהן: אני רק אומר שבמקום רשאי, יהיה כתוב חייב.

שמואל מלכיס: איגוד חברות הביטוח.

שמואל מלכיס: אנחנו כמובן מתנגדים לתיקון.

ציון פיניאן: ברור למה.

שמואל מלכיס: לדעתי מקרה אחד קשה שתיאר חבר הכנסת כהן לא חייב להשליך.

אמנון כהן: מי אמר שזה מקרה אחד?

ציון פיניאן: זה לא מקרה אחד.

ציון פיניאן: זה מקרה אחד מיני רבים.

שמואל מלכיס: בסך הכל אנחנו מדברים על חברות הביטוח שמספקות כמיליון וחצי תביעות בשנה ואם ניקח את מספר התביעות שמגיעות לבתי המשפט, הרי שמדובר במעט מאוד תביעות.

שמואל מלכיס: מה שחשוב להדגיש יותר מכל זה שלא מדובר כאן בעוגמת נפש אלא מדובר כאן בריבית מיוחדת וזה הליך של פיצוי עונשי שקיים בארצות הברית, וכולנו יודעים איך הפיצויים העונשיים דרדרו את ענף הביטוח, את ענף הרפואה, ענפים אחרים בארצות הברית, כאשר נפסקים שם פיצויים עונשיים בסכומים ענקיים.

שמואל מלכיס: כל שיטת המשפט שלנו לא מקבלת את הנושא של פיצויים עונשיים.

שמואל מלכיס: פיצויים עונשיים הם חריג יוצא דופן ולכן נקבע במפורש שבית המשפט יהיה לו שיקול דעת באותם מקרים מיוחדים.

שמואל מלכיס: מדובר כאן בסיטואציה מאוד מאוד מיוחדת כאשר בית המשפט מגיע למסקנה שסכומים שאינם שנויים במחלוקת, חברת הביטוח לא שילמה למרות החובה על פי חוק לשלם אותם תוך שלושים ימים מיום שהוגשה התביעה.

שמואל מלכיס: אלה מקרים מאוד מאוד נדירים.

שמואל מלכיס: שיקול הדעת ניתן לבית המשפט דווקא בגלל שמדובר כאן בנושא שהוא זר לחלוטין לשיטת המשפט הישראלית.

שמואל מלכיס: שיקול הדעת חייב להתקיים משום שיש כאן הרבה פעמים מצבים שחברת ביטוח לא משלמת משום באמת יש מחלוקת משפטית בינה לבין המבוטח.

אמנון כהן: לא על זה אנחנו מדברים.

אמנון כהן: אני לא מדבר על זה.

שמואל מלכיס: החוק עוסק באותם מקרים בהם חברת הביטוח לא שילמה סכומים שאינם שנויים במחלוקת.

אמנון כהן: נכון.

שמואל מלכיס: אני מסכים.

שמואל מלכיס: אני גם מסכים שאם חברת ביטוח לא שילמה סכומים שאינם שנויים במחלוקת, זה לא בסדר.

אמנון כהן: שתפצה אותו כראוי.

שמואל מלכיס: אין לנו מחלוקת על זה.

שמואל מלכיס: אני אומר שבסך הכל צריך שיקול דעת של בית משפט כדי שבאמת יתברר אם הסכומים אינם שנויים במחלוקת או שהייתה מחלוקת משפטית שהייתה ראויה להיות נדונה בבית המשפט.

שמואל מלכיס: לכן בצדק רב קבע המחוקק שצריך להיות שיקול דעת לבית המשפט בנושא הזה וכל הסיטואציה היא כל כך מיוחדת שלה

שמואל מלכיס: פוך אותה לדרך המלך, לדעתי זאת טעות.

שמואל מלכיס: אנחנו כמובן נוכל לחיות בכל מצב, אבל לדעתי זאת טעות שמשק הביטוח לא מוכן לקבל אותה.

הילה דוידוביץ: משרד המשפטים.

הילה דוידוביץ: הממשלה תומכת בהצעת החוק.

הילה דוידוביץ: אנחנו דיברנו עם המציע ואנחנו מבקשים שסעיף 28(א) שכיום חל רק על ביטוחים אישיים כהגדרתם בסעיף, להשמיט את המגבלה הזאת ולהחיל את הסעיף על כל סוגי הביטוחים.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא רואים שום צורך לעשות הבחנה.

אמנון כהן: לא רצית את מה שהצעתי, עכשיו תקבל את זה.

שמואל מלכיס: זה לא כל כך תלוי ברצוני.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא רואים לעניין הסעיף הזה כל צורך להבחין בין סוגי ביטוחים שונים.

משה גפני: מה למשל?

הילה דוידוביץ: למשל ביטוח סיעודי, למשל ביטוחים של נכסים שונים שלא מופיעים כאן בהגדרה.

אמנון כהן: כאשר האזרח יהיה צודק, בית המשפט יהיה חייב.

הילה דוידוביץ: ביטוחים של מעבידים.

הילה דוידוביץ: אנחנו לא רואים כל צורך וכל סיבה להבחין כאן לעניין הזה בסוגי ביטוחים.

אמנון כהן: אני רוצה להבין.

אמנון כהן: הסעיף שלי מדבר על צרכן.

אמנון כהן: גם כאן מדובר על צרכן?

מירב תורג'מן: היא מבקשת להרחיב את זה על כל סוגי הביטוח.

מירב תורג'מן: ביטוחים צרכניים.

אמנון כהן: אני רציתי לתת לבית המשפט שיקול דעת כזה שהוא יחייב בפיצוי.

אמנון כהן: זאת אומרת, המושג הזה, חייב, יישאר.

מירב תורג'מן: כן.

מירב תורג'מן: זה בנוסף על ההצעה שלך.

חיים אורון: הם מרחיבים את ההצעה שלך.

מירב תורג'מן: נעשתה איזושהי בדיקה האם הלכה למעשה בית המשפט כן פוסק ריבית במרבית המקרים?

אמנון כהן: כמעט ולא.

שמואל מלכיס: בעשרות מקרים בשנה.

אמנון כהן: אחרי שאתם כבר מגיעים להסדר, לפני שתפסידו בבית המשפט.

אמנון כהן: אתם מגיעים להסדר כדי לא להגיע לבית המשפט.

אמנון כהן: אני מכיר את זה.

אמנון כהן: אדוני, אני מוכן להרחבה.

משה גפני: תכף נשמע גם את חברי הוועדה.

ירון אליאס: אני מייצג את איגוד חברות הביטוח.

ירון אליאס: אני רוצה להסב את תשומת הלב לתקלה שעלולה להיווצר והיא תקלה אחת מיני רבות אם למעשה נשלול מבית המשפט את שיקול הדעת.

אמנון כהן: מי אמר לך ששוללים את שיקול הדעת?

ירון אליאס: אם מחייבים.

אמנון כהן: איפה ראית ששוללים שיקול דעת של בית משפט?

אמנון כהן: תראה לי איפה זה כתוב בסעיף.

אמנון כהן: אל תמציא סתם דברים.

אמנון כהן: תראה לי איפה כתוב מורידים את שיקול דעת בית המשפט.

משה גפני: לא, הוא לא יאמר לך.

אמנון כהן: הוא לא יכול סתם לדבר.

משה גפני: הוא יכול.

משה גפני: אני מרשה לך לדבר סתם.

ירון אליאס: תודה אדוני היושב ראש.

ירון אליאס: אם למעשה מחליפים את המינוח רשאי בחייב.

אמנון כהן: זה לא מוריד שיקול דעת של בית המשפט.

ירון אליאס: אני חושב שבקרב הגורמים המקצועיים לפחות אין מחלוקת שיש כאן שלילה של שיקול הדעת של בית המשפט.

ירון אליאס: הוא כבר לא רשאי להחליט לגבי העניין של הריבית העונשית אלא הוא חייב להשית ריבית עונשית במקרים שהסעיף הזה מדבר עליהם.

משה גפני: לכן אתם מתנגדים להצעת החוק.

ירון אליאס: אני רוצה לתת דוגמה לתקלה עקב שלילת שיקול הדעת של בית המשפט.

ירון אליאס: יש מצבים בהם אכן חברת הביטוח פעלה אולי שלא בתום לב, נהגה שלא בסדר, אבל מצד שני בית המשפט מתרשם שגם המבוטח פעל שלא כראוי.

ירון אליאס: במקרה כזה בית המשפט יכול להחליט לקבל את התביעה אבל לא להשית ריבית עונשית על חברת הביטוח אפילו שהוא נהגה לא בסדר בגלל שבמקרה הספציפי גם המבוטח נהג לא בסדר.

ירון אליאס: כאן אנחנו למעשה שוללים את שיקול הדעת של בית המשפט ויש עשרות רבות של מקרים בהם למעשה בית המשפט החליט שלא להשית את הריבית העונשית בגלל הסיבה הזאת.

ירון אליאס: אני מעלה את הבעיה הזאת ליושב ראש.

ירון אליאס: אני חושב שההצעה בנוסח הנוכחי לא פותרת את הבעיות מהסוג הזה.

חיים אורון: אני חושב שהצעת החוק היא נכונה ואני חושב שההרחבה שלה במקומה אבל אני חושב שיכול להיות שצריך להגדיר שהוא חייב על אותו חלק בתביעה, שאני לא יודע איך אפשר להגדיר אותו באופן משפטי, שלא היה במחלוקת.

חיים אורון: על אותו חלק בתביעה שהוא נגרר.

אמנון כהן: על כך מדובר.

חיים אורון: לא.

חיים אורון: הנוסח שמופיע כאן הוא מרחיב יותר.

חיים אורון: אני לא משפטן אבל בכל החוקים שכתוב רשאי, זה בעצם סוג של הנחיה לבית המשפט.

חיים אורון: זה לא רשאי כמו שאתה ואני רוצה או לא רוצה אלא זאת אמירה שהמשמעות המשפטית שלה – כך הסבירו לי הרבה פעמים – היא מעבר לזה.

חיים אורון: אני בעד ללכת אתך וללכת צעד אחד יותר רחוק, אבל לא אקרוס זה בורד אלא גם אתה רוצה על אותו חלק שמשיכת הדיון גרם לכך.

חיים אורון: לצורך העניין, אני תבעתי מיליון שקלים, על 800 אלף שקלים אין מחלוקת, אבל בגלל המחלוקת על 200 אלף שקלים, אני תובע.

אמנון כהן: אתה לא יכול לתבוע את זה כי השווי של הרכב הוא 50 אלף שקלים.

חיים אורון: לפי ההצעה של משרד המשפטים זה גם יחול על שרפת בית.

אמנון כהן: גם כאן.

אמנון כהן: אני ביטחתי את הנכס.

אמנון כהן: אני מבטח בגובה מסוים.

חיים אורון: אני ביטחתי בית במיליארד שקלים.

אמנון כהן: ביטחת בסכום מסוים, אתה לא יכול פתאום לתבוע משהו אחר.

חיים אורון: אני ביטחתי בית על מיליארד שקלים.

אמנון כהן: על זה שילמת פרמיה.

חיים אורון: הגשתי תביעה על ארבע דירות שזה 3 מיליון שקלים.

חיים אורון: מתוך הביטוח שלי אני תובע בגין שלוש דירות שנשרפו ואני רוצה 3 מיליון שקלים.

חיים אורון: אומרת לי חברת הביטוח שלא עשיתי מספיק התקנות בחשמל ויש לי אחריות תורמת לשרפה שקרתה והיא מסכימה אתי על 800 אלף שקלים אבל 200 אלף שקלים הם במחלוקת.

חיים אורון: בית המשפט יהיה חייב לתת לי פיצוי על ה-800 אלף השקלים, אבל על ה-200 שקלים, יש לו שיקול דעת.

חיים אורון: אל תאמר שזה רק רכב כי לפי ההצעה שלהם זה כל ביטוח שהוא.

משה גפני: אני מבקש מהיועצת המשפטית של הוועדה להתייחס.

מירב תורג'מן: אני אבהיר.

מירב תורג'מן: נוסח הסעיף קובע שמבטח בביטוחים אישיים שלא שילם את תגמולי הביטוח שלא היו שנויים במחלוקת – כתוב במפורש, שלא היו שנויים במחלוקת – בתום לב במועדים בהם היה עליו לשלמם, רשאי בית המשפט.

מירב תורג'מן: זאת אומרת, ביחס לתשלומים האלה בית המשפט רשאי לפסוק.

מירב תורג'מן: אני אוסיף ואומר שלשם הבהרה לא מחייבים כאן את בית המשפט לפסוק ריבית על פיצויים שלא היו שנויים במחלוקת.

מירב תורג'מן: בעניין הזה של פיצויים שהיו שנויים במחלוקת, זה נשאר באותו הסדר.

מירב תורג'מן: השינוי המהותי כאן הוא ביחס להסיר את הביטוחים האישיים ולחייב את זה ביחס לכל ביטוח ולחייב את בית המשפט במקום המילה רשאי, במקום להשאיר את שיקול הדעת בעניין הזה.

מורן פרוינד: הנהלת בתי המשפט.

מורן פרוינד: אנחנו כמובן לא מתנגדים להצעת החוק של חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: יש הסכמת ממשלה.

מורן פרוינד: אנחנו לא מתנגדים אבל באופן עקרוני וכללי אנחנו כן מתנגדים להגבלת שיקול הדעת של בתי המשפט ובוודאי שאנחנו לא מסכימים להרחבה.

מורן פרוינד: אנחנו חושבים שקודם כל שיקול הדעת צריך להיות נתון לבית המשפט לגופו.

מורן פרוינד: כמו שהועלתה כאן הדוגמה שהצד השני גם הוא חסר תום לב ויכול להיות שלא תהיה הצדקה לפסוק קנס במקרה הספציפי.

מורן פרוינד: מעבר לכך, אני חושבת שזה צריך להיות מבוסס על נתונים עובדתיים.

מורן פרוינד: אמרו כאן חברות הביטוח שבעשרות מקרים בית המשפט כן פוסק קנסות וממילא הצעת החוק מתייחסת רק לנושא של ביטוחים אישיים, כך שככל שרוצים להרחיב אותה, יש צורך לבדוק את העניין לעומק.

שמואל מלכיס: רציתי להתייחס להרחבה.

משה גפני: אני מבין שאתה מתנגד לקיצור, כך שעל אחת כמה וכמה אתה מתנגד להרחבה.

שמואל מלכיס: כן.

שמואל מלכיס: אני חושב שצריך להסביר את הרקע לסעיף 28א שהוסף לחוק ב-1985.

מירב תורג'מן: ב-1988.

שמואל מלכיס: עוד יותר טוב.

שמואל מלכיס: כלומר, הוא לא היה בנוסח המקורי של החוק.

שמואל מלכיס: הסיבה הייתה גישה צרכנית של המחוקק שרצה בצדק מסוים להגן על המבוטח הקטן.

שמואל מלכיס: לכן הוא נקט פה בלשון של ביטוחים אישיים והגדיר מה הם ביטוחים אישיים, שהם באמת של הצרכן הבודד, של הצרכן הקטן במשק.

שמואל מלכיס: ההרחבה הזאת לדעתי היא הרחבה גורפת ולא צודקת בעליל.

שמואל מלכיס: אין שום סיבה בעולם להגן על בנק הפועלים, להגן על מוסדות ומפעלים גדולים שהם יודעים להגן על עצמה בצורה נפלאה במערכת בית המשפט.

שמואל מלכיס: לכן ההרחבה הזאת לדעתי היא לא במקומה והיא תגרום דווקא נזק לצרכן הקטן משום שכל העומס הזה בסופו של דבר ייפול על הצרכן הקטן.

שמואל מלכיס: לא סוד הוא שמבוטחים גדולים גם יודעים להשיג את תעריפי הביטוח הזולים יותר ואם אנחנו מעניקים להם משהו שלא מגיע להם בצדק, אני לא רואה שום הגיון וצורך בעולם להגן על מבוטחים גדולים ולהעמיס את עלות ההגנה הזאת על המבוטחים הקטנים.

שמואל מלכיס: לדעתי זה עומד בניגוד מובהק לחקיקה של 28א ולמגמה הכללית של חוק חוזה הביטוח.

שמואל מלכיס: לכן לדעתי יש כאן טעות בגישה.

פיני שחר: הפיקוח על הביטוח.

פיני שחר: ההרחבה לכלל האנשים היא נכונה ואני אסביר למה.

פיני שחר: נכון שלפני 20 שנים בשנת 1988 עת חוקקו את הסעיף הזה, רצו באמת להגן על ביטוחים צרכנים.

פיני שחר: לפני 20 שנים אלה היו הביטוחים הכי פופולריים, אבל היום כבר התקדמנו והיום יש עוד ביטוחים שהם גם צרכנים, שהם גם פופולריים, כמו לדוגמה ביטוח מחלות, ביטוח סיעודי, ביטוח רכב חובה.

פיני שחר: אם ישאלו היום האם הביטוחים האלה צריכים להיות בפנים וביטוחים אחרים לא צריכים להיות בפנים, האם יש לזה הגיון מסוים?

פיני שחר: התשובה היא לא.

פיני שחר: לכן צריך להרחיב את זה על כל הביטוחים.

משה גפני: אחרי שאני שומע את חברות הביטוח, יש לי עוד ארבעה-חמישה חוקים צרכניים לטובת הציבור וכאשר הם יהיו מוכנים, אביא אותם אחד אחרי השני.

משה גפני: יש לי עכשיו מוטיבציה לעשות את זה יותר מהר.

משה גפני: לא, אין דבר כזה.

משה גפני: אם צריך את החוקים, תביא אותם.

אמנון כהן: הם לטובת האזרחים.

אמנון כהן: צריך להביא אותם.

שמואל מלכיס: אנחנו בכוננות ספיגה.

משה גפני: אני בהתלבטות האם עכשיו לקריאה הראשונה להוסיף את ההרחבה או לא.

משה גפני: לפי דעתי צריך לקיים עוד דיון בעניין הזה, אבל אני חושש שאם נאשר את זה בלי ההרחבה עכשיו ונרחיב לקריאה השנייה והשלישית, מישהו יכול לטעון נושא חדש.

משה גפני: אני מציע שאנחנו נאשר כפי שהממשלה מבקשת עם ההרחבה, אבל לקראת הקריאה השנייה והשלישית אנחנו נדון בהיבטים נוספים של העניין.

משה גפני: לקראת הקריאה השנייה והשלישית יהיה דיון יותר מפורט ויכול להיות שבסופו של דבר נגיע למסקנה שנוריד את הבקשה של הממשלה לגבי ההרחבה או שנחליט להמשיך עם זה גם לקריאה השנייה והשלישית.

אמנון כהן: אני מסכים אתך.

מירב תורג'מן: אפשר לצמצם את זה אבל להרחיב ביחס לנוסח הקיים היום.

אמנון כהן: נכון.

מירב תורג'מן: הנוסח שאנחנו עומדים לאשר לקריאה הראשונה הוא כדלהלן: בחוק חוזה הביטוח, התשמ"א-1981, בסעיף 28א, המלים "ביטוחים אישיים" – יימחקו.

מירב תורג'מן: במקום "רשאי בית המשפט" יבוא "יחייבו בית המשפט" וכן הסיפא החל במלים "לעניין זה" – תימחק.

מירב תורג'מן: אנחנו נוריד את כל ההגדרה של ביטוחים אישים.

מירב תורג'מן: אם אנחנו מורידים את ההגדרה ביטוחים אישיים, אנחנו בעצם מחילים את זה על כל הביטוחים ואין לי צורך כאן בהגדרה.

משה גפני: חברי הכנסת, אתם מסכימים?

משה גפני: אנחנו הולכים על ההרחבה שהממשלה מבקשת, כאשר אנחנו אומרים כבר עכשיו שהדיון לקריאה השנייה והשלישית בנושא של ההרחבה על כל ההשלכות שאמרו נציגי חברות הביטוח, ואני לא מקל ראש בדבריהם ואני לא עומד להביא עכשיו סדרה של חוקים.

מירב תורג'מן: אולי לקראת הדיון הבא נוכל לקבל מידע מהנהלת בתי המשפט ביחס לתיקים בהם נפסקה ריבית.

משה גפני: אני לא מכיר את העניין הזה, אבל הציג בפניי חבר הכנסת אמנון כהן את הצעת החוק והיא נשמעת הגיונית לחלוטין.

משה גפני: את הדיון הזה נמשיך לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

משה גפני: אנחנו מצביעים על הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – ריבית מיוחדת), התש"ע-2009 כפי שהציגה אותה היועצת המשפטית של הוועדה.

משה גפני: ה צ ב ע ה הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – ריבית מיוחדת), התש"ע-2009 – אושרה פה אחד הצעת החוק אושרה לקריאה ראשונה.

משה גפני: תודה רבה חבר הכנסת אמנון כהן.