ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 18, פרוטוקול מספר 144, 2010-01-27 09:00

דוד אזולאי: בוקר טוב לכולם.

דוד אזולאי: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אזולאי: על סדר היום: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנים 2009 ו-2010, התשס"ט-2009, פרק ה', סעיף 8, פיתוח ברשויות המקומיות.

דוד אזולאי: כידוע, אנחנו קיימנו כבר דיונים בוועדה בנושא זה ואפשר לומר שסיימנו את החוק הזה שמדבר על תקציבי פיתוח שהמדינה נותנת לרשות המקומיות, שהם יהיו בחשבון נפרד שלא ניתן לעיקול.

דוד אזולאי: זה במסגרת חוק התייעלות.

דוד אזולאי: אלא, שבאיזה שלב התעוררה בעיה והיועץ המשפטי של הוועדה ביקש חוות דעת של משרד המשפטים.

דוד אזולאי: אחרי הרבה זמן קיבלנו את חוות הדעת, בשעה טובה ומוצלחת.

אלעזר במברגר: גם לפני הרבה הרבה זמן.

דוד אזולאי: גם לפני הרבה זמן, זה נכון.

דוד אזולאי: התשובה הגיעה אלינו ב-20.11.

דוד אזולאי: מה לעשות, אתה יודע שלוועדה הזאת אין הרבה חופשות, היא עובדת.

דוד אזולאי: אנחנו נמצאים כאן היום כדי לסגור את הנושא הזה ואני מקווה שנסיים את החקיקה.

דוד אזולאי: אדוני היועץ המשפטי של הוועדה, יש לך מה לומר בעניין?

תומר רוזנר: להזכיר לוועדה הנכבדה במה עסקינן.

תומר רוזנר: מדובר בחלק מחוק ההסדרים האחרון שבו ביקשה הממשלה לחדש הוראה שהיתה קיימת בעבר כהוראת שעה בחוק יסודות התקציב, שעניינה הקצבות שהמדינה מעבירה לרשויות המקומיות למטרות פיתוח.

תומר רוזנר: מטרת ההצעה היא ליצור חשבון נפרד מוגן מפני נושים של הרשות המקומית, כדי להבטיח שהכספים יגיעו ליעדם, קרי, למטרות הפיתוח שלשמם הם יועדו.

תומר רוזנר: לכן ההצעה היא בעצם ליצור חשבון נפרד אצל הרשות המקומית שרק אליו יועברו הכספים והכספים הללו יהיו מוגנים בפני שעבודים ועיקולים.

תומר רוזנר: רק אם השעבודים או העיקולים נוגעים לאותם ענייני פיתוח אפשר יהיה להטיל אותם על החשבון הזה.

תומר רוזנר: בישיבה שקיימה הוועדה לא היתה מחלוקת על גוף החוק, כפי שהוצע על ידי הממשלה בתיקונים כאלה ואחרים שהיו מקובלים על נציגי הממשלה.

תומר רוזנר: המחלוקת שהתעוררה היתה לגבי התחולה והוראות המעבר הנדרשות לגבי ההצעה.

תומר רוזנר: כיוון שאנחנו מדברים כאן על הצעה שיש בה פגיעה מסוימת בזכויות קנייניות או אחרות של נושים, שכבר הטילו שעבודים או עיקולים, אנחנו סברנו בתחילה שצריך להחריג מההצעה שעבודים ועיקולים שכבר עוקלו מכוח התקשרויות קיימות.

תומר רוזנר: בעקבות עמדתה המתנגדת של הממשלה, התבקשה חוות דעת המפרטת את עמדת הממשלה בעניין זה.

תומר רוזנר: אכן, כפי שאדוני אמר, הוגשה חוות הדעת.

תומר רוזנר: בחוות הדעת היתה הסכמה שלגבי שעבודים יש מקום להחרגה לגבי שעבודים שקיימים ושהוטלו כדין, כמובן.

תומר רוזנר: לגבי עיקולים נמשכת ההתנגדות הממשלה לעניין של עיקולים שהוטלו מכוח התקשרויות קיימות.

תומר רוזנר: לאחר שקראנו את חוות הדעת והעובדות החדשות שהובאו בה ולא היו בפני הוועדה קודם, שוכנענו שבהחלט יש מקום להבחין בין הנושא של שעבודים ועיקולים, כך שיש הסכמה שלגבי שעבודים שתהיה החרגה.

תומר רוזנר: לגבי עיקולים שוכנענו בהחלט שאין מקום להגן על עיקולים מכוח התקשרויות קודמות שעדיין לא הוטלו.

תומר רוזנר: יחד עם זאת, המחלוקת היא שאנחנו עדיין סבורים, שעיקולים שכבר עוקלו עד יום פרסומו של החוק צריך להגן עליהם כי הם גם בגדר זכויות קיימות.

תומר רוזנר: לכן אנחנו סבורים שהחוק צריך להיכנס לתוקפו בתום 3 חודשים מיום פרסומו, שזה המועד שבו עיקולים קיימים פוקעים.

תומר רוזנר: לגבי העניין הזה יש מחלוקת.

דוד אזולאי: תודה רבה.

דוד אזולאי: מישהו רוצה להתייחס?

אלעזר במברגר: אני ממשרד האוצר.

אלעזר במברגר: אני חושב שבאמת הנושא נדון לעומק גם בדיון שעבר וגם בחוות הדעת של משרד המשפטים.

אלעזר במברגר: נושא אינטרס ההסתמכות, של אותו אדם או אותו נושה שהטיל עיקול קודם לכן.

אלעזר במברגר: אני חושב שהיה ברור גם מחוות הדעת, וזאת העמדה המשותפת של משרד המשפטים, משרד הפנים ומשרד האוצר, שאותו נושה שהטיל עיקול, למשל, אתמול, על חשבון של הרשות המקומית.

אלעזר במברגר: אולי נגיד כמה מילים על מהות העיקול.

אלעזר במברגר: עיקול הוא בסך הכול ניסיון של נושה לשים יד על כספים.

אלעזר במברגר: יש כאלה שמכירים את זה במישור העסקי או במישור הפרטי וכאן זה לא שונה.

אלעזר במברגר: אותו נושה שהטיל עיקול על חשבון בנק של רשות מקומית, אין לו כאן הבטחה שיהיו כספים בחשבון הבנק הזה.

אלעזר במברגר: אין לו כאן הבטחה שכספים שהועברו בתקופה מסוימת, ככל שהועברו, ימשיכו לעבור דווקא דרך חשבון הבנק הזה.

אלעזר במברגר: גם במישור העסקי, כשנושה מטיל עיקול על חשבון בנק, ודאי שהחייב יכול לפתוח חשבונות בנק אחרים, להעביר כספים דרך חשבונות בנק אחרים.

אלעזר במברגר: לכן אנחנו לא חושבים שיש כאן איזה אינטרס הסתמכות של אותו נושה שצריך להגן עליו עד כדי כך שאנחנו נמתין 90 כדי להבטיח את אותו נושה שאולי הטיל עיקול.

אלעזר במברגר: אני מזכיר שאנחנו מדברים על פיצול מחוק ההתייעלות.

אלעזר במברגר: זה תיקון שהיה צריך להיות מאושר ביולי האחרון.

אלעזר במברגר: זה דווקא תיקון שיש בו הסכמה מלאה, הוא בקונצנזוס מלא, הוא לטובת הרשויות, הוא חיוני לרשויות.

אלעזר במברגר: הזכרנו בדיונים קודמים שבית המשפט העליון, בעתירות שהגיעו לפתחו, דחף את החקיקה הזאת, בירך עליה והוא מחכה לה.

אלעזר במברגר: אנחנו נמצאים חצי שנה אחרי חודש יולי ולהמתין עוד 3 חודשים, אנחנו חושבים שזה מחיר שאין סיבה להמתין לו.

אלעזר במברגר: זה תיקון שנדרש באופן מיידי ואנחנו לא רואים סיבה שמכוחה צריך להמתין 3 חודשים כדי להכניס אותו בתוקף.

אלעזר במברגר: זאת פשוט פגיעה נוספת ברשויות מקומיות.

אלעזר במברגר: יש פרויקטים לפיתוח שהמדינה רוצה לקדם, הרשויות רוצות בהם.

אלעזר במברגר: כל מה שצריך, וזה מהות התיקון שלפנינו, לבנות מסלול בטוח להעברת הכספים.

אלעזר במברגר: זה קצת אבסורדי שהמדינה רוצה לקדם פרויקט והיא מתקצבת אותו והוא לא יצא לפועל בגלל איזו הגנה, שלא ברור אם יש לה בסיס משפטי נדרש.

דוד אזולאי: אותו אדם ששם עיקול על כספי הרשות המקומית.

דוד אזולאי: עם פתיחת החשבון הזה בעצם אתה פוגע בו כי אין לו מאיפה.

דוד אזולאי: אתה נועל לו את המקור היחיד שעוד נשאר לו והוא לא יכול לקחת משם.

דוד אזולאי: מה קורה עם העיקולים?

דוד אזולאי: הוא לא יכול לעקל את החשבון הזה אבל בחשבונות האחרים אין לו מה לעקל כי הכסף לא יגיע.

אלעזר במברגר: זה מהותו של עיקול.

אלעזר במברגר: מטילים אותו על חשבון בנק מסוים.

אלעזר במברגר: אפשר להניח יד על מה שנכנס לאותו חשבון בנק.

אלעזר במברגר: זה נכון לכל עיקול שהוא.

אלעזר במברגר: להגיד שברגע שהרשות המקומית פתחה חשבון בנק אחר והעבירה אליו כספים היא פגעה באיזו צורה באינטרס מוגן של הנושה המקורי, אנחנו חושבים שזה לא דבר נכון להגיד.

אלעזר במברגר: אני רוצה להזכיר שמנגד, ככל שיש כאן פגיעה קטנה מסוימת, מהצד השני יש לך אינטרס של הרשויות המקומיות שרוצות פיתוח.

אלעזר במברגר: לא יתכן שרשות מקומית שיש לה חוב קטן, שמכוחו יש עיקולים על חשבון הבנק שלה, בגלל חוב מהסוג הזה המדינה עכשיו תעצור תקציבי פיתוח מה שיפגע בתושבי הרשות המקומית.

דוד אזולאי: בתקופה הזאת העברתם תקציבי פיתוח?

יהודה זמרת: היתה עצירה משמעותית של תקציבי פיתוח.

יהודה זמרת: רק לרשויות שאין עליהן עיקולים.

יהודה זמרת: ברגע שיש עיקול על החשבונות – מהסיבה הפשוטה שהכסף לא הולך לקבלן, הוא הולך לאדם.

יהודה זמרת: זה יוצר מצבים שאנשים שלא תמיד אנחנו יודעים שמגיע להם הכסף מטילים עיקול.

יהודה זמרת: הכסף הולך מהפיתוח השוטף כי חלק מהעיקולים מוטלים על אנשים שיש להם חובות שוטפים.

יהודה זמרת: זה יוצר בעיה בפיתוח השוטף.

יהודה זמרת: אין לאדם הזה באמת אינטרס הסתמכות שהמדינה תעביר לו את הכסף שלו כי החובות שלו הם חובות אחרים.

יהודה זמרת: העיקול נועד על חשבון.

יהודה זמרת: רשות מקומית יכולה גם היום לבוא אלי ולהגיד לי: תעביר לחשבון אחר, נפתח אותו באותו רגע, אני אעביר לה את הכסף והעיקול לא יגן על אותו אדם שהטיל את העיקול.

יהודה זמרת: זה המצב גם היום.

יהודה זמרת: אנחנו פשוט מבקשים להסדיר את זה לא בצורה שפותחים חשבונות כל חמש דקות במקום אחר.

יהודה זמרת: אנחנו רוצים לפתוח חשבון אחד, לנהל אחריו מעקב.

דוד אזולאי: יהודה, כמה חשבונות יש היום לרשות מקומית?

דוד אזולאי: יש לה את החשבון של החינוך, נכון?

יהודה זמרת: היא יכולה לנהל עשרות חשבונות בנק וזה לשיקול דעתה.

יהודה זמרת: היא לא מוגבלת במספר חשבונות הבנק.

יהודה זמרת: אנחנו רק חייבנו להחזיק מספר חשבונות בנק על פי חוק, שזה חשבון החינוך, במקרה זה חשבון הפיתוח.

יהודה זמרת: יש לה הוראות כאלה ואחרות כלפי החזקה של סכומי פיתוח שלה על מנת לאפשר בקרה חשבונאית.

יהודה זמרת: אני רוצה להגיד שהחשש הוא לא תיאורטי.

יהודה זמרת: יש מצבים שבהם משרד הבינוי והשיכון, באותן עתירות שהגיעו לבית המשפט העליון, למעשה נתקלנו בעתירות מהסוג הזה שבא קבלן, המדינה אישרה פרויקט ותקצבה אותו ורצתה להקים בית כנסת ברשות שהיו לה חובות ותקצבה את העניין הזה.

יהודה זמרת: בא קבלן, ביצע את העבודות ואין מחלוקת והוא ביצע את העבודות וכל מה שנותר זה לשלם לו בנתיב בטוח.

יהודה זמרת: מכיוון שלא היה נתיב בטוח מהסוג הזה, המדינה לא יכולה להעביר את הכספים הללו.

יהודה זמרת: הקבלן עתר לבית המשפט.

יהודה זמרת: בדיון הסתבר עוד אבסורד.

יהודה זמרת: כנראה שמישהו לא שם לב ובשלב מסוים העבירו כספים – אולי לא היו ערים לכך שפג תוקפה של הוראת השעה, חלק קטן מהסכום כולו הועבר לחשבון וכמובן נבלע מייד לטובת נושים קודמים.

יהודה זמרת: גם זה אינטרס שצריך להגן עליו.

יהודה זמרת: דווקא אולי האינטרס של הקבלן שכבר ביצע את העבודות שהמדינה רצתה בהן ותקצבה אותן באופן יעודי, ובסוף הוא לא יקבל את כספו כי הוא נבלע לטובת נושה קודם.

צביה אפרתי: אני ממשרד הבינוי והשיכון.

צביה אפרתי: שאלת אם זה משפיע על הפעילות של הממשלה.

צביה אפרתי: בהחלט כן.

צביה אפרתי: התקנה הזאת שהגנה על החשבונות, פג תוקפה.

צביה אפרתי: היא היתה בתוקף 3 שנים, לבד מהחינוך שזה נותר.

צביה אפרתי: זה השפיע בהחלט על תכנית העבודה של משרד השיכון ב-2009.

צביה אפרתי: רשויות שנמצאות במצב הזה, או שמצאנו גורם אחר מחוץ לרשות שיהיה הגורם המבצע, או לחילופין דחינו את התקציב שלהם ל-2010.

דוד אזולאי: תודה.

דוד אזולאי: נציגי השלטון המקומי.

עוזי סלמן: אין לנו התנגדות לתיקון כפי שהוא מוצע.

עוזי סלמן: גם לנושא של הוראת מעבר, אני לא רואה פה סיבה עקרונית להתנגד.

דוד אזולאי: מה עמדתכם?

עוזי סלמן: אם כסף מגיע מהמדינה צבוע לטובת מטרת פיתוח, יש לגיטימיות לבקשה שהוא יהיה בחשבון נפרד שלא יהיה ניתן לעיקול.

עוזי סלמן: החשש שלנו בזמנו היה שירחיבו את זה מעבר לזה.

עוזי סלמן: כל עוד מדובר בכסף שזה הקצבה של המדינה, אז עמדתנו היא שאפשר להסכים.

דוד אזולאי: לא קיבלתי תשובה.

דוד אזולאי: האם עמדתכם היא שהתחולה תתחיל בעוד 3 חודשים?

עוזי סלמן: כן.

יהודה זמרת: למה לדחות את כולם ולא לעשות אותם מיידית?

עוזי סלמן: הייתי מרוכז במשהו אחר.

עוזי סלמן: אנחנו לא רואים סיבה לדחות את התחולה.

עוזי סלמן: אפשר להחיל את זה באופן מיידי מרגע הכניסה לתוקף.

דוד אזולאי: עוד מישהו רוצה להתייחס?

תומר רוזנר: רק להשיב לעניין של תיקון עובדות.

תומר רוזנר: עיקול יכול להיות על כל כספי הרשות המקומית ולא חייב להיות מוטל על חשבון ספציפי כזה או אחר.

תומר רוזנר: לכן, כשנושה מטיל עיקול הוא יכול להטיל אותו על כל נכסיה של הרשות המקומית או על כל חשבונות הבנק שיש לה.

תומר רוזנר: בדרך כלל הוא פונה לסניפים המרכזיים של הבנק, הוא אומר להם: אני רוצה את כל החשבונות שיש לכם - - -

יהודה זמרת: אתה יודע מה זה עיקול צף?

יהודה זמרת: עיקול צריך להיות על משהו קונקרטי, אתה מסמן את הנכס.

תומר רוזנר: ממש לא.

תומר רוזנר: אם אדוני מכיר את חוק ההוצאה לפועל ואת שאר החוקים, יש עיקול על נכס פלוני ויש עיקול על כלל נכסי החייב.

תומר רוזנר: לא חייב להיות עיקול על נכס ספציפי.

תומר רוזנר: רבותיי, קיראו את חוק ההוצאה לפועל ותראו את האבחנה בין עיקול על נכס פלוני ועיקול על כלל נכסי החייב.

תומר רוזנר: יש אבחנה מאוד ברורה בין שני הדברים.

יהודה זמרת: אתה צריך להודיע על חשבון בנק אל"ף, בי"ת וגימ"ל.

תומר רוזנר: ממש לא.

תומר רוזנר: אתה פונה לבנק שבו אתה חושב שיש נכסים ומודיע לו: אני רוצה שאתה תמצא לי את כל החשבונות של החייב.

תומר רוזנר: הבנק הוא זה שמוצא לך איזה חשבונות יש לחייב ומטיל את העיקול על כלל כספי החייב.

דוד אזולאי: תומר, כרגע החוק גמור, אפשר להתחיל לשחרר כספים.

דוד אזולאי: אני שומע שיש פה רשויות מקומיות שלא מעבירים להם כספים מהסיבה הזאת.

דוד אזולאי: אם נעכב את זה בעוד שלושה חודשים, המשמעות היא שאותן רשויות - - -

תומר רוזנר: כפי שרמזה הגברת אפרתי - - -

יהודה זמרת: גם המעקלים לא יראו את הכסף כי בשלושה חודשים לא נעקל כסף.

תומר רוזנר: כפי שרמזה הגברת אפרתי, המדינה מצאה פיתרונות לבעיה הזאת.

צביה אפרתי: לא תמיד.

תומר רוזנר: בחלק גדול מהמקרים המדינה מצאה פיתרון לבעיה הזאת.

תומר רוזנר: כשהיא רצתה, היא גם מצאה פיתרונות הרבה יצירתיים מהפיתרון שציינה הגברת אפרתי.

תומר רוזנר: פיתרונות הרבה יותר יצירתיים נמצאו בטייבה, נמצאו במקומות אחרים.

תומר רוזנר: הכול אפשר לעשות אם רוצים.

תומר רוזנר: אני חושב שהדחייה של 3 חודשים מאזנת איזון נכון בין הזכויות של הנושים - - -

דוד אזולאי: למה דווקא 3 חודשים?

תומר רוזנר: אני אסביר.

תומר רוזנר: כיוון שלפי הדין עיקול פוקע אחרי 3 חודשים.

תומר רוזנר: זאת אומרת, הנושה שהטיל את העיקול ישלו אינטרס ל-3 חודשים ואין לו אינטרס אחרי זה.

תומר רוזנר: אחרי זה הוא צריך להטיל עיקול חדש או לחדש את העיקול וזה כבר עיקול אחר.

דוד אזולאי: כלומר, אם אנחנו נלך על תקופת ביניים של פחות מ-3 חודשים, אין לזה שום משמעות?

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: בוא נגיד שזה יותר טוב מכלום אבל זה לפחות מגן על חלק מהנושים שיש להם עיקולים.

אלעזר במברגר: כדי להיות אמיתיים, כנראה שאף נושה לא יראה מזה שקל כי זה פשוט עניין תיאורטי.

אלעזר במברגר: כל זמן שהחשבון המוגן לא יהיה בתוקף, המדינה תימנע מלהעביר כספים שיבלעו באותם עיקולים.

אלעזר במברגר: כסף הוא לא יראה.

יהודה זמרת: הנושה לא יראה מזה כסף כי המדינה לא תעביר את הכסף.

יהודה זמרת: האינטרס של הציבור והרשויות יינזקו, כאשר באופן חוקי אנחנו לא חושבים שיש בעיה.

יהודה זמרת: בכל אופן, גם באופן מעשי ההוראה הזאת לא תביא שקל אחד למעקל שהטיל עיקול על כספים כאלה ושהוא לא ביצע את העבודה ואנחנו רואים לנכון להעביר לו את הכסף.

צביה אפרתי: לכל היותר זה יקרה עם חשבון אחד.

צביה אפרתי: ברגע ששולם חשבון אחד ויוטל עליו עיקול, מאותו רגע יש עצירה של הפרויקט.

צביה אפרתי: אפילו שיצאה התחייבות כספית של המדינה, הקבלן מפסיק לעבוד והמדינה מפסיקה לשלם חשבונות.

צביה אפרתי: זה האירוע שאנחנו בבית המשפט.

צביה אפרתי: לא בכל מקום מצאנו פיתרונות.

צביה אפרתי: יש מקומות שבהם מצאנו פיתרונות תחליפיים שהם בעיניי רעים, שאם המדינה נכנסת לנעליה של הרשות זה דבר לא נכון.

צביה אפרתי: לפעמים נאלצת המדינה לבצע בעצמה בניה של מבני ציבור בגלל האירועים האלה.

צביה אפרתי: זה לא נכון לעשות את זה.

צביה אפרתי: צריך ליצור את דרך המלך לביצוע כספי פיתוח של המדינה באמצעות הרשויות המקומיות.

תומר רוזנר: על כך אין מחלוקת.

אלעזר במברגר: כדי להניח את דעתכם מבחינת הבעיה המשפטית.

אלעזר במברגר: היינו בדיונים בבית המשפט העליון בתיק הזה של ראמה.

אלעזר במברגר: נכון שאין לי פסק דין כתוב ביד אבל היינו בדיון והיו אמירות של שופטי בית המשפט העליון.

אלעזר במברגר: הם לא ראו בזה בעיה.

אלעזר במברגר: התחושה היתה שהם אומרים שחשבון מהסוג הזה חבל שלא נכנס לתוקף כהוראת קבע, מייד ביום פקיעתה של הוראת השעה.

אלעזר במברגר: הם חשבו שזה דבר נכון, חיוני.

אלעזר במברגר: הם דחקו בנו לקדם חקיקה כזאת.

אלעזר במברגר: הם לא ראו כאן שום פגיעה בזכויות.

דוד אזולאי: אין ויכוח.

דוד אזולאי: תראה אלעזר, אני חושב שהחוק הזה הוא חוק מצוין ועובדה שקידמנו אותו מהר מאוד ולא היו חילוקי דעות בעניין הזה.

דוד אזולאי: כרגע הויכוח הוא על 3 חודשים, כאשר היועץ המשפטי של הוועדה בעצם חושב על אותו בעל חוב.

דוד אזולאי: הוא דואג לאותו בעל חוב שימצה את כל הזכויות שלו וימצה את כל ההליכים על מנת לקבל את כספו.

דוד אזולאי: ברגע שאנחנו מתחילים את תחולת החוק זמן קצר יותר, אז אז אולי הזכויות שלו עלולות להיפגע.

דוד אזולאי: בעניין הזה.

דוד אזולאי: אולי תמצאו איזו נוסחה שבכל זאת תענה לשני הצדדים על העניין.

דוד אזולאי: אם אנחנו צריכים להחליט, אני אחליט.

אלעזר במברגר: אנחנו יכולים להגיד רק את עמדנו המקצועית.

אלעזר במברגר: לדעתנו לשלושה חודשים הללו אין בסיס משפטי.

אלעזר במברגר: אין סיבה משפטית.

אלעזר במברגר: אין כאן פגיעה שאנחנו רואים כפגיעה שצריך למנוע על-ידי אותם 3 חודשים.

אלעזר במברגר: אנחנו חושבים שפרקטית זה לא ייתן פיתרון אמיתי לאותם נושים, הם לא יניחו יד על כספים נוספים.

אלעזר במברגר: להיפך, המחיר הוא עיכוב בפרויקטי פיתוח חשובים.

אלעזר במברגר: אגב, בעיקר ברשויות חלשות ששם הבעיה.

אלעזר במברגר: בהצטברות כל העניינים האלה אנחנו לא רואים סיבה להסכים לדבר הזה.

עוזי סלמן: אני מקבל לגמרי את העמדה של המדינה.

עוזי סלמן: אני לא רואה סיבה לעכב פרויקטים על בסיס הוראת מעבר שבעצם לא תיתן כלום חוץ מעצירת כספים.

עוזי סלמן: זאת עמדת השלטון המקומי.

דוד אזולאי: רבותיי, אני חושב שאני אלך על הצעת פשרה.

דוד אזולאי: תחולת החוק תהיה 45 יום מיום פרסומו ואני חושב שבזה אנחנו עונים על הדרישה לכולם.

דוד אזולאי: תחולת החוק תהיה 45 יום מיום פרסומו.

דוד אזולאי: אבקש שביום שני הבא זה יעבור לקריאה שנייה ושלישית.

תומר רוזנר: יש שני סעיפים ששונו.

תומר רוזנר: כמובן שהסעיפים לגופו של החוק נקראו בפעם הקודמת וגם התיקונים שהוועדה ביקשה להכניס הוטמעו בנוסח.

תומר רוזנר: אין צורך להקריא אותם שוב אבל אני מציע לקרוא שוב את סעיפי הוראות המעבר והתחילה.

ורד קירו: "2.

ורד קירו: תחילתו של חוק זה 45 ימים מיום פרסומו.

ורד קירו: 3.

ורד קירו: הוראות סעיף 31ד (ו) לחוק העיקרי, כנוסחו בסעיף 1 לחוק זה, לא יפגעו בתקפם של שעבוד או המחאה שהוטלו כדין ערב פרסומו של חוק זה".

דוד אזולאי: אנחנו מעמידים להצבעה את הצעת החוק, הצעת חוק יסוד התקציב (תיקון מס' ), תש"ע-2010.

דוד אזולאי: מספר התיקון יינתן על ידי הנסחית.

דוד אזולאי: אני אבקש להעמיד את זה לקריאה שנייה ושלישית.

דוד אזולאי: מי בעד?

דוד אזולאי: מי נגד?

דוד אזולאי: הצבעה בעד – רוב נגד – אין נמנעים אין

דוד אזולאי: אין נמנעים ואין מתנגדים.

דוד אזולאי: פה אחד עובר לקריאה שנייה ושלישית במליאה.

דוד אזולאי: אני מודה לכם.

דוד אזולאי: זה חוק טוב שיוצא לדרך, בהצלחה.