ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 18, פרוטוקול מספר 168, 2009-12-22 11:30

חיים כץ: לא נאמר פה דבר כזה.

חיים כץ: לא הייתי נותן להגיד כזה דבר.

יעקב ליצמן: קיבלתי פסק דין חד משמעי מבית משפט לפני כשבוע ימים.

יעקב ליצמן: קיבלתי מכתב ממשרד המשפטים על כך שדורשים ממני תוך שבוע ימים לעשות הפרדה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לצטט מדיון שנערך ב-14 בדצמבר 2009.

יעקב ליצמן: השופט חן אביטל בבית משפט לנוער בירושלים בדלתיים סגורות ביקש להעביר..

אופיר פינס-פז: זה לא אותו דבר.

יעקב ליצמן: אני מבין שלא נעים לכם לשמוע שבית משפט תומך בהפרדה.

חיים כץ: אז מה אם בית משפט קבע.

יעקב ליצמן: אני, בניגוד לאופיר פינס שאומר שאני דואג רק לחרדים ולרבנים, דואג גם לבית משפט.

יעקב ליצמן: בית משפט דרש לא פחות ממני להורות על הפרדה.

יעקב ליצמן: בריאות הנפש מאוד יקרה לי.

יעקב ליצמן: עוד לא נקטתי בעמדה לגבי מה לעשות עם זה.

יעקב ליצמן: אני אסיים עם השיניים ואז אלך לבריאות הנפש.

יעקב ליצמן: הרבה שנים זה נדון.

יעקב ליצמן: לצערי זה לא הסתיים לפניי.

יעקב ליצמן: העובדים יקרים לי והחולים יקרים לי.

יעקב ליצמן: כולם יקרים לי.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשמור על כולם.

יעקב ליצמן: לא חשבתי לעשות דבר בלי העובדים.

יעקב ליצמן: נכון שזה שישב איתי הדליף את זה לעיתון "הארץ" ומכאן הייתה כל הצעקה.

יעקב ליצמן: זה היה דיון ראשוני.

יעקב ליצמן: אגב, הייתה לי תמיכה במשרד.

חיים כץ: זה לא חשוב.

חיים כץ: לכל שר תהיה תמיכה במשרד.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: יש הרבה דברים שאין לי תמיכה במשרד.

יעקב ליצמן: יש דברים בעדי, יש דברים נגדי.

יעקב ליצמן: אני מדבר כרגע על מחלקות.

יעקב ליצמן: אמרתי שאני אפריד מחלקות.

יעקב ליצמן: על זה אמרתי שאני אדבר.

יעקב ליצמן: אמרתי שאני אתחיל בזה.

יעקב ליצמן: רבותיי, זה יהיה.

יעקב ליצמן: לא משנה אם בתי חולים חושבים כך או אחרת.

יעקב ליצמן: זה הולך להיות.

יעקב ליצמן: זה יהיה בשלב הראשון.

יעקב ליצמן: יכול להיות שבהמשך אני אעשה הפרדה גמורה.

יעקב ליצמן: זה לא קל, זה תהליך ארוך, זה לוקח זמן.

יעקב ליצמן: בית המשפט אמר לי לעשות את זה.

יעקב ליצמן: במכתב ממשרד המשפטים כתוב: "במהלך ייצוגה של הקטינה התגלו ששליש מהתנאים נוגדים את חוק יסוד כבוד אדם וחירותו.

יעקב ליצמן: .

יעקב ליצמן: העדר הפרדה בין קטינים לקטינות פוגע קשות בזכויות יסוד חוקתיות של המאושפז, לרבות זכותו לכבוד, לחירות, לשמירה על גופו ופרטיותו ומשליך באופן קשה על כל היבט חייו של המאושפז ועל כן אינו חוקי ואינו חוקתי".

יעקב ליצמן: את זה קיבלתי ממשרד המשפטים, את זה קיבלתי מבית משפט.

אופיר פינס-פז: אתה מדבר על קטינים.

יעקב ליצמן: לא באת בהתחלה ואמרת שקטינים מותר ומבוגרים אסור.

יעקב ליצמן: באת ואמרת שאסור להפריד.

יעקב ליצמן: עכשיו פתאום אתה מבין את העניין של הקטינים אבל לא את העניין של המבוגרים.

יעקב ליצמן: נגיע גם לזה.

יעקב ליצמן: תודה לי שלא קרה אסון.

יעקב ליצמן: מאיפה אתה יודע מה רציתי לעשות בבתי החולים?

אופיר פינס-פז: כתוב.

אופיר פינס-פז: אתה רוצה את כפר שאול לגברים.

יעקב ליצמן: אתה לא יודע מה אני הולך לעשות.

רחל אדטו: אני לא חושבת שיש התנגדות לגבי מחלקות, יש התנגדות לגבי בתי חולים.

רחל דה מרקדו: אצלנו יש הפרדה במחלקות הסגורות.

רחל דה מרקדו: בן עזרי עשה בזמנו את ההפרדה.

רחל דה מרקדו: אני רוצה להזכיר לכם שעבדו במחלקת נשים רק נשים עד לתקיפה המפורסמת במארס 2008 שבעקבותיה הוקמה ועדת בדיקה.

רחל דה מרקדו: באותו מקרה שיספו את גרונן של האחיות.

רחל דה מרקדו: אחת לא חזרה לעבוד עד היום.

רחל דה מרקדו: במחלקות האלו עבדו רק נשים.

רחל דה מרקדו: אני לא חושבת שזה נכון.

רחל דה מרקדו: אני לא מדברת על הפרדה בבתי חולים.

רחל דה מרקדו: אין חיה כזאת של הפרדה.

רחל דה מרקדו: אנחנו חוזרים אחורה לימי הביניים.

רחל דה מרקדו: אין דבר כזה בעולם מבחינה רפואית.

רחל דה מרקדו: אני לא מכירה את זה.

רחל דה מרקדו: מאז המקרה בכפר שאול קמה ועדת בדיקה שהחליטה שיצטרפו לעבוד גברים עם נשים.

רחל דה מרקדו: אם אתה אומר הפרדה מוחלטת, אתה מתכוון גם לצוותים הרפואיים.

יעקב ליצמן: אמרתי שלא.

יעקב ליצמן: אל תסלפי את דבריי.

רחל דה מרקדו: איך יניידו אישה שתגיע לכפר שאול בלילה?

רחל דה מרקדו: אתה מתכוון לעשות הפליה בין האנשים.

רחל דה מרקדו: להגיע לאיתנים זה מרחק של 36 קילומטר הלוך וחזור.

רחל דה מרקדו: זו בעיה מאוד רצינית.

רחל דה מרקדו: איך יניידו אותם?

רחל דה מרקדו: מי ייקח אותם למקום?

רחל דה מרקדו: איתנים לא נמצא בעיר.

רחל דה מרקדו: תתייחס לנושא של המבנים שלנו, שזה המקום הכי מזעזע עלי אדמות.

רחל דה מרקדו: גם על זה הייתה כתבה לפני שבוע.

יעקב ליצמן: דווקא טיפלתי בזה.

יעקב ליצמן: כל הנושא הזה עלה כיוון שהתבקשתי לטפל.

יעקב ליצמן: אמרתי שאני הולך לשפץ את המקום.

יעקב ליצמן: את לא יודעת את זה כי לא היית איתי בדיונים.

יעקב ליצמן: ניהלתי דיונים עם המנהלים, לא איתכם.

יעקב ליצמן: אל תגידי דברים שקריים לפרוטוקול.

רחל דה מרקדו: אני אומרת מה שאני רואה.

רחל דה מרקדו: זה צולם אצלי.

יעקב ליצמן: לכי לשר בן עזרי ותשאלי אותו למה הוא לא שיפץ את הבניינים שלכם.

רחל דה מרקדו: יכול להיות שישפצו.

רחל דה מרקדו: 15 שנים מחכים לשפץ את כפר שאול.

יעקב ליצמן: לכי לשרים הקודמים.

רחל דה מרקדו: אני מדברת על המצב הנתון.

רחל דה מרקדו: היום אתה השר שלי.

יעקב ליצמן: אני הולך לעשות את זה.

רחל דה מרקדו: אני חושבת שזה לא יאה לעשות בית חולים נפרד לנשים ובית חולים נפרד לגברים.

הדסה שניידר: אמנם בכתבות היה מדובר על הפרדה בין נשים לגברים, אבל חזרת ואמרת שאתה מדבר על הפרדה בין מחלקות.

יעקב ליצמן: זה סיכום הישיבה.

הדסה שניידר: יש דרישה בבית חולים איתנים לפתוח מחלקה לנשים לבד.

הדסה שניידר: אנחנו משוועים לזה.

הדסה שניידר: אנחנו רוצים מחלקת גברים נפרדת ומחלקת נשים נפרדת עם תקינה ועם צוות מתאים.

הדסה שניידר: תבקרו בבריאות הנפש.

הדסה שניידר: אנחנו החצר האחורית של משרד הבריאות.

חיים כץ: אנחנו קיימנו את הדיון בעקבות הכתבה בעיתון, אבל עיתון זה לא תורה מסיני.

חיים כץ: לא תמיד מה שכתוב בעיתון זה מה שבאמת.

חיים כץ: צריך לקחת את העיתון בפרופורציה.

הדסה שניידר: תראו איך מרחיבים ומטפלים נכונה באנשים שהם נפגעי נפש.

אופיר פינס-פז: אתה יורד מהעניין של הפרדת בתי חולים?

יעקב ליצמן: אל תכניס לי מילים לפה.

יעקב ליצמן: אני לא יורד מזה.

הדסה שניידר: יש לנו מבנה מוכן שאנחנו מצפים לאכלס אותו.

הדסה שניידר: תנו לנו תקנים.

דניאל רז: סגן השר ליצמן התייחס לנושא של פסק הדין של בית משפט לנוער.

דניאל רז: אנחנו ייצגנו את התיק הזה.

דניאל רז: אנחנו גם אלה שחתומים על המכתב לסגן השר ליצמן.

דניאל רז: אנחנו רוצים להבהיר בצורה ברורה שלא בכל בתי החולים במדינת ישראל יש הפרדה בין נשים לגברים.

דניאל רז: באזור ירושלים יש הפרדה ב-2 בתי חולים ובבית חולים אחד אין.

דניאל רז: אלינו הגיעו תלונות מנשים במחלקות מעורבות שהתלוננו על תקיפה.

דניאל רז: בעניין של הקטינים אין הפרדה בין בנים לבנות בכל בתי החולים במדינת ישראל.

דניאל רז: אני חושב שלטובת הילדים עצמם - במיוחד בגילאי ההתבגרות - חשוב שיהיו מחלקות נפרדות.

דניאל רז: זה לא רק מסיבות דתיות, זה גם מסיבה של טיפול רפואי נכון.

דניאל רז: זו גם העמדה של חלק מהרופאים.

רמונה דורסט: בית חולים זה אספקלריה של מה שקורה בחיים הנורמטיביים.

רמונה דורסט: אי אפשר להפריד בין נשים וגברים שכן החיים הם לא כך.

רמונה דורסט: גברים חיים במחיצת נשים ונשים במחיצת גברים.

רמונה דורסט: ראיתי מחלקות נשים.

רמונה דורסט: הנוכחות של גברים מעדנת את ההתנהגות של הנשים.

רמונה דורסט: הנשים מרסנות את התנהגות הגברים.

רמונה דורסט: כשנשים נמצאות לבד ההתנהגות שלהן הופכת להיות התנהגות הרבה יותר פרועה, אין דבר שמונע מהן.

רמונה דורסט: הן יותר יצריות, יותר תקיפות ויותר אלימות.

רמונה דורסט: כך גם לגבי גברים.

רמונה דורסט: שיקום של חולי נפש נעשה מרגע הכניסה לבית החולים.

רמונה דורסט: אי אפשר לשקם נשים לבד כי בחוץ הם לא ישוקמו בנפרד.

רמונה דורסט: השיקום צריך להתאים למה שקורה בקהילה.

רמונה דורסט: הקהילה היא קהילה מעורבת.

רמונה דורסט: צריך לחשוב על זה מרגע כניסת המטופלים לבית החולים.

רמונה דורסט: אם יש מישהו שחושב שהעובדה שגברים נמצאים לבד או נשים נמצאות לבד זה דבר שימנע מהם לקיים יחסי מין הוא טועה.

רמונה דורסט: יחסי המין נעשים אחרת.

רמונה דורסט: אני לא רוצה להזכיר.

רמונה דורסט: כל אחד יודע למה אני מתכוונת.

רמונה דורסט: אני לא יודעת מה יותר נכון, מה פחות נכון.

רמונה דורסט: אני חושבת שטוב שיהיו מחלקות סגורות נפרדות במגורים.

רמונה דורסט: ביתר המחלקות אינני חושבת שכך צריך להיות.

רמונה דורסט: לגבי בתי החולים בוודאי שלא.

רמונה דורסט: מה שאני אומרת זה על דעת האיגוד הפסיכיאטרי הישראלי.

רובין קרני: אני רוצה להביא מניסיוני האישי.

רובין קרני: אני עבדתי במחלקה סגורה מעורבת בבית חולים איתנים.

רובין קרני: אחר כך עברתי לעבוד במחלקה סגורה בטלביה.

רובין קרני: לא היה אח ורע לאלימות במחלקת גברים לעומת האלימות בבית חולים איתנים.

רובין קרני: זאת הייתה מחלקה הרבה יותר אלימה, הרבה יותר מסוכנת.

רובין קרני: מדובר הרבה פעמים בסכנת חיים במחלקות סגורות.

רובין קרני: מחלקת נשים הייתה מחלקה חסרת מעצורים.

רובין קרני: אני לא רוצה לתאר דברים שראיתי שם.

רובין קרני: אני חושבת שההפרדה הזאת במחלקות הסגורות לא נכונה.

רובין קרני: צריך להפריד את חדרי המגורים, אבל ודאי שלא להפריד בתי חולים או להפריד בשיקום.

רובין קרני: לא ניתן למנוע מקרים גם אם יש הפרדה מוחלטת.

רובין קרני: זה פשוט לא נכון.

רובין קרני: אם יש סטיגמה במדינת ישראל על בריאות הנפש זה דבר שיגביר את הסטיגמה.

רובין קרני: זה נותן הרגשה של בתי סוהר לנשים ובתי סוהר לגברים.

רובין קרני: אני לא חושבת שהמחלקות לפסיכיאטריה צריכות להיראות כך.

אלי שמיר: מה שקובע כאן זה מה שטוב מבחינה רפואית ואנושית לחולים.

אלי שמיר: על זה שמענו כמה דעות.

אלי שמיר: שמענו את דעת חברת הכנסת אדטו, שמענו דעות אחרות.

אלי שמיר: אני חושב שזה הדבר הקובע.

אלי שמיר: מה שלנו מפריע זה שבכל מקרה שמדברים על תחלואת הנפש מדברים על הפרדה.

אלי שמיר: מפרידים את תחלואת הנפש בביטוח, מפרידים אותה מקופות חולים, כמעט כל המיטות נמצאות בבתי חולים נפרדים לחולי נפש ולא בבתי חולים כלליים.

אלי שמיר: הדבר הזה גורם עוול עצום לתחלואת הנפש.

אלי שמיר: גם עוול במשאבים, גם עוול בסטיגמה, גם עוול בצפיפות.

אלי שמיר: תמיד חוזרים לנושא הזה של הפרדה.

אלי שמיר: אני לא אקבע אם צריך להפריד מחלוקות.

אלי שמיר: בתנאים מסוימים בוודאי שצריך, אבל תמיד בבריאות הנפש עושים הפרדה.

אלי שמיר: אנחנו צריכים שההתייחסות תהיה באופן בסיסי כמו ברפואה הכללית, כמו בתחלואה הכללית.

אלי שמיר: זה העיקרון הקובע.

אלי שמיר: צריך הרבה יותר מחלקות להעביר לבתי חולים כלליים, כי חלק גדול מהחולים נרתעים בגלל הסטיגמה והבעיות של בתי חולים לחולי נפש.

אלי שמיר: צריך לאחד את כל הנושא של שירותי קהילה.

אלי שמיר: אלה הדברים שאנחנו נלחמים עליהם שנים רבות.

אלי שמיר: זה לדעתי עיקר הבעיה.

מיכאל שלפמן: אנחנו היינו אלה שיצאנו בזמנו בבקשה להפריד במחלקה סגורה כיוון שחשבנו שכך אנחנו מטיבים עם אוכלוסייה מסוימת שמתנה את האשפוז בהפרדה.

מיכאל שלפמן: את זה עשינו למרות שבמשך שנים זה עלה לנו ביוקר.

מיכאל שלפמן: בהפרדה הזאת מעבידים פי אחד וחצי צוות מאשר במחלקה אחת.

מיכאל שלפמן: אנחנו די סובלים מזה.

מיכאל שלפמן: אנחנו אלה שפנינו עכשיו בבקשה לעשות את אותו הדבר בבית חולים איתנים.

מיכאל שלפמן: כמובן שלא בתנאים האלה.

אופיר פינס-פז: זה נועד כדי לקלוט אוכלוסייה חרדית?

מיכאל שלפמן: כן, אבל לא רק.

מיכאל שלפמן: גם אוכלוסייה ערבית זכתה בהפרדה הזאת.

מיכאל שלפמן: המצב הנפשי במחלקות סגורות אצל נשים לחוד וגברים לחוד הרבה יותר חריף מאשר במחלקות המעורבות.

אופיר פינס-פז: אז למה אתם בעד זה?

מיכאל שלפמן: אני בעד כי זה מיטיב עם חלק מהאוכלוסייה שלא מוכנה להיות במחלקות מעורבות.

אופיר פינס-פז: זה על חשבון חלק מאוכלוסייה אחרת.

מיכאל שלפמן: יש שיקול דעת מעורב.

מיכאל שלפמן: אין דעה חד-משמעית.

מיכאל שלפמן: אנחנו מגבירים את הצוות במחלקות סגורות כדי לשמור על החולים ולטפל בהם היטב.

מיכאל שלפמן: במחלקות פתוחות סובלים מהעדר צוות בגלל שרוב הצוות נמצא במחלקות הנפרדות.

אופיר פינס-פז: כמה בתי חולים לחולי נפש יש בארץ?

מיכאל שלפמן: יש 11 בתי חולים ממשלתיים.

מיכאל שלפמן: אנחנו יצאנו בבקשה להקים מחלקה נפרדת סגורה לנשים באיתנים כיוון שאנחנו רואים בזה יתרון טיפולי מסוים.

מיכאל שלפמן: לא נוכל להשלים עם הפרדה כמו שקיימת בבית חולים כפר שאול, איפה שאנחנו מממנים את ההפרדה הזאת על חשבוננו.

מיכאל שלפמן: אנחנו רוצים את המחלקה לכל דבר.

מיכאל שלפמן: מחלקה עם מנהל, עם צוות.

מיכאל שלפמן: אנחנו רואים בהפרדה של מחלקות אחרות נזק לאוכלוסייה מבחינה מקצועית.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שעכשיו הכל ברור.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שיצא המרצע מהשק.

אופיר פינס-פז: יש קבוצה של מטופלים במגזר החרדי שרוצים - אני מכבד את זה- להיות במחלקה סגורה נפרדת.

אופיר פינס-פז: כנראה שהיו שרי בריאות וסגני שרי בריאות שדחפו את הדבר הזה על חשבון אחרים.

אופיר פינס-פז: שמעתי את אנשי המקצוע.

אופיר פינס-פז: יש הרבה יותר סטרס במחלקות הסגורות הנפרדות מאשר במחלקות הסגורות המעורבות.

אופיר פינס-פז: יש כאן בעיה.

אופיר פינס-פז: עלינו על דבר הרבה יותר גדול ממה שחשבנו בתחילת הדיון.

אופיר פינס-פז: לי אישית אין בעיה שמתוך 11 בתי חולים נקצה בית חולים אחד לנפגעי נפש חרדים.

אופיר פינס-פז: אני מכבד את זה.

אופיר פינס-פז: בכל בתי החולים האחרים לא יהיו דברים מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: לא יהיו מחלקות נפרדות ולא הפרדות, אלא רק לגופו של עניין מהבחינה מקצועית.

אופיר פינס-פז: העיקרון צריך להיות שיהיו מחלקות סגורות מעורבות בכל בתי החולים הפסיכיאטריים בישראל, למעט במקומות שאנשי המקצוע יחשבו שיש היגיון אחר.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי זה עדיף מאשר לגרום למצב שיהיו מחלקות נפרדות בכל מיני בתי חולים.

אופיר פינס-פז: זה פוגע בחלקים גדולים מאוכלוסיית הנשים והגברים המאושפזים.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת.

אופיר פינס-פז: המיעוט לא יכול לכפות את אורח חייו על הרוב בשום מקום, גם לא בבתי חולים לנפגעי נפש.

אופיר פינס-פז: אני מבקש ממך, אדוני סגן שר הבריאות, שאת האג'נדה האידיאולוגית שלך תשמור לתקופות שאתה חבר כנסת.

אופיר פינס-פז: בתקופות שאתה שר בריאות תנהג בממלכתיות.

יעקב ליצמן: אני חייב לומר לך, חבר הכנסת פינס, שאני מופתע.

יעקב ליצמן: אתה פשוט תומך בכל דבר שהתכוונתי לעשות.

יעקב ליצמן: אני לא התכוונתי לעשות את זה בכל הארץ.

יעקב ליצמן: דיברתי על 2 בתי חולים.

יעקב ליצמן: אני מתכוון לעשות את זה.

יעקב ליצמן: אם אתה רוצה שאני אייצג אותך, את רחל אדטו ואת חיים כץ, תרשה לי גם לייצג את ליצמן.

יעקב ליצמן: גם הוא בן אדם.

יעקב ליצמן: גם הציבור שהוא מייצג הם בני אדם.

יעקב ליצמן: יש ציבור שלא יכול להתאשפז ולא רוצה להתאשפז בגלל מה שקורה שם.

יעקב ליצמן: עובדה ששמעתי מהעובדים ומהמנהלים שיש בעיה.

יעקב ליצמן: לגבי הציבור החרדי אתה מסכים.

אופיר פינס-פז: אני מסכים רק לגבי מקום אחד.

אופיר פינס-פז: כל יתר בתי החולים בארץ יהיו מעורבים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שיהיה בית חולים נפרד לגברים ובית חולים נפרד לנשים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה בית חולים אחד שבו תהיה מחלקה נפרדת לגברים ומחלקה נפרדת לנשים.

יעקב ליצמן: אתה אמרת שאתה מסכים לעשות הפרדה לציבור מסוים.

יעקב ליצמן: מה זה משנה אם זה חצי בניין או בניין.

יעקב ליצמן: החוק קובע שמגיע להם.

יעקב ליצמן: אין הבדל בין קטנים לגדולים.

יעקב ליצמן: אני לא באתי לבתי החולים.

יעקב ליצמן: 2 בתי החולים באו אלי כי המצב קטסטרופאלי.

יעקב ליצמן: אני מתפלא שלא עשו את זה בעבר.

יעקב ליצמן: צריך שם שינוי דרסטי.

אופיר פינס-פז: מה אתה מציע?

יעקב ליצמן: אני חושב שצריך להפריד שני בתי חולים.

יעקב ליצמן: בשלב הזה אני מפריד רק מחלקות.

יעקב ליצמן: סיכמתי את זה בישיבה עם 2 המנהלים.

יעקב ליצמן: זה היה הסיכום.

יעקב ליצמן: שום סיכום אחר לא היה.

אופיר פינס-פז: המחלקות שם נפרדות.

יעקב ליצמן: שמעת מבית חולים איתנים שלא.

יעקב ליצמן: אני בא להפריד באיתנים.

אופיר פינס-פז: אני מתנגד לזה.

יעקב ליצמן: אמרת לפני דקה שצריך להפריד.

רחל אדטו: בכפר שאול זה מופרד.

יעקב ליצמן: אני אקיים את מה שבית משפט ומשרד המשפטים אמרו.

יעקב ליצמן: זה מה שמחייב אותי החוק.

יעקב ליצמן: אני אעשה הפרדה במחלקות בשני בתי חולים.

יעקב ליצמן: אני לא דיברתי על מקומות אחרים.

יעקב ליצמן: אני לא דיברתי על הצוות.

יעקב ליצמן: אני אבוא בדברים עם העובדים לגבי הדרך שעושים את זה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשפץ את המבנים.

יעקב ליצמן: אני רוצה שזה יהיה מקום נורמאלי, אנושי, מה שלא קיים היום.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לבקש שתתקבל החלטת סיכום שהוועדה מתנגדת להפרדת בתי חולים לנפגעי נפש.

אופיר פינס-פז: סגן השר אומר שזאת לא ההצעה שלו.

אופיר פינס-פז: אני מציע שתתקבל החלטה שוועדת העבודה, הרווחה והבריאות מתנגדת להפרדה של בתי חולים לגברים לחוד ובתי חולים לנשים לחוד.

אופיר פינס-פז: על זה אנחנו מסכימים?

יעקב ליצמן: לא מסכימים.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שזאת תהיה ההחלטה.

אופיר פינס-פז: הצעתי היא לקחת בית חולים אחד בארץ ולהפריד בו את המחלקות.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ליצמן, אני מכבד את הציבור שאתה מייצג.

אופיר פינס-פז: אל תתפוס את זה כנגדי.

אופיר פינס-פז: אני מבין שיש ציבור של נפגעי נפש חרדיים שרוצים את ההפרדה.

אופיר פינס-פז: אתה מנסה לפגוע בציבור של חולי הנפש הלא דתיים שלא רוצים הפרדה, שאנשי המקצוע אומרים שההפרדה פוגעת בשיקום שלהם.

אופיר פינס-פז: זה מה שמקומם אותי.

אופיר פינס-פז: אני מבקש ממך להתנהג בממלכתיות ולהקשיב לאנשי המקצוע.

אופיר פינס-פז: אני מקשיב להם.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהפתרון שאני מציע הוא הפתרון הנכון.

אופיר פינס-פז: הוא צריך להיות הקו שהוועדה תוביל בדיון הציבורי שיתפתח בנושא.

איתן חי-עם: אני לא רוצה להיכנס לבעיות הטכניות אלא לבעיות הפרקטיות.

איתן חי-עם: אי אפשר לחשוד בי שאני מתכוון לסוג אחד של אוכלוסייה.

איתן חי-עם: אני חושב שגם הרב ליצמן לא התכוון.

איתן חי-עם: אני נפגש עם משפחות.

איתן חי-עם: יגידו הפסיכיאטריים שכשיש בן משפחה חולה כל המשפחה חולה.

איתן חי-עם: משאירים אותו במקום סגור והולכים הביתה עם המחשבות לגבי מה קורה לו.

איתן חי-עם: אנחנו חייבים למצוא דרך שלפחות לאותם אנשים שזה חשוב נוכל לעשות את ההפרדה.

איתן חי-עם: ישב אצלי אבא ממשפחה דתית ובכה על כך שהילדה שלו בת 16 מאושפזת במחלקה שיש בה גם בנים וגם בנות.

איתן חי-עם: לא צריך להגיד מה קורה שם.

איתן חי-עם: הוא מבין מה קורה שם.

איתן חי-עם: הוא ביקש שנעזור לו להוציא את הילדה מהאשפוז.

איתן חי-עם: זה אומר שהיא לא תקבל את הטיפול.

איתן חי-עם: צריך למצוא את הדרך.

איתן חי-עם: לגבי הבעיה הטכנית נדון במשרד עם האנשים הנכונים.

איתן חי-עם: תאמינו לי, אנחנו נמצא את הפתרונות.

איתן חי-עם: תזכרו שכשאנחנו מדברים על מישהו שמאושפז אנחנו מדברים גם על המשפחה שלו.

איתן חי-עם: לפעמים זה יותר על המשפחה מאשר על המאושפז.

חיים כץ: זה דיון ראשון בעקבות בקשתו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

חיים כץ: אני מצטרף לדבריו של מנכ"ל משרד הבריאות.

חיים כץ: צרך למצוא דרך לאלה שזה חשוב להם, אבל צריך להתחשב בדבריהם של הרופאים שאומרים שההפרדה עלולה לפגוע בטיפול ולפגוע בחולים.

חיים כץ: ברור לי שסגן השר ליצמן הוא סגן שר הבריאות של כולנו.

חיים כץ: אני לא רואה שהדבר הזה קורה מחר בבוקר.

חיים כץ: לפני שזה קורה, אדוני סגן השר, תדאג לשפץ את בתי החולים כי מצבם ירוד.

חיים כץ: אנחנו יודעים שיש לך עודף ממקורות אחרים.

חיים כץ: תעביר את זה לשיפוץ המחלקות הקיימות.

חיים כץ: תודה רבה, הישיבה נעולה.