ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 18, פרוטוקול מספר 125, 2009-12-22 10:00

דוד רותם: בוקר טוב.

דוד רותם: אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת החוקה, חוק ומשפט שמתכנסת היום במסגרת יום הציונות שמקיימת הכנסת ביוזמתו של סגן שר החוץ, חבר הכנסת דני אילון.

דוד רותם: אנחנו בחרנו לעסוק בנושא שאנחנו סבורים שהוא הציונות במיטבה ושיש בו כדי לעודד התיישבות בגליל ובנגב.

דוד רותם: בפני הוועדה מונחות שתי הצעות חוק.

דוד רותם: האחת היא הצעת חוק שאני היוזם שלה שעוסקת בוועדות קבלה בישובים קהילתיים בגליל ובנגב, והצעת החוק השנייה – או יותר נכון, הראשונה – היא הצעת חוק של חבר הכנסת ישראל חסון, שי חרמש, אורי אריאל, משה מטלון ויצחק וקנין, שעוסקת בתיקונים לפקודת האגודות השיתופיות.

דוד רותם: לא פלא שישראל חסון יוזם את החוק השני, שהוא הראשון שהוגש, כי ישראל חסון, את הציונות שלו ינק בישראל ביתנו ואת הדברים האלה אי אפשר למשוך.

ג'מאל זחאלקה: זה אומר הכל על הצעת החוק הזאת.

ישראל חסון: יש דברים שאפשר להביא גם מהבית?

דוד רותם: כן.

דוד רותם: יש דברים שהבאת מהבית אבל חיזקת אותם אצלנו ואנחנו שמחים שאתה לא שוכח אותם.

דוד רותם: אנחנו נתחיל לדון בשלב הראשון בהצעת החוק של ישראל חסון, שי חרמש, אורי אריאל, משה מטלון ויצחק וקנין, אבל לפני שאני אתן את זכות הדיבור לחבר הכנסת חסון, אני רוצה קודם כל להודות לחברי הכנסת שהגיעו לכאן.

דוד רותם: אתם שמים לב שהגיעו לכאן היום הרבה מאוד חברי כנסת, כולם ציונים נלהבים שהעניין של ההתיישבות חשוב להם מאוד.

דוד רותם: אדוני סגן השר, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: למי מתכוון אדוני שאמר שכולם ציונים.

דוד רותם: לאלה שההתיישבות בארץ ישראל חשובה להם.

חנא סוייד: לא, שכולם ציונים.

דוד רותם: אלה שחשובה להם ההתיישבות בארץ ישראל.

דוד רותם: אתה ציוני.

חנא סוייד: כך אתה חושב וכך אתה מנהל את העניינים?

חנא סוייד: עובדתית.

חנא סוייד: אני מדבר עובדתית עכשיו.

חנא סוייד: לא איכפת לי מה שתאמר.

דוד רותם: חבר הכנסת סוייד מבקש להודיע שהוא לא ציוני.

חנא סוייד: תודה.

דוד רותם: גם חבר הכנסת טלב אלסאנע מבקש להצטרף?

טלב אלסאנע: אנחנו באנו לוועדת החוקה מתוך אשליה שהדיון נוגע בעניינים של זכויות.

דוד רותם: ציונות היא אחד הנושאים שוועדת החוקה עוסקת בהם גם אם זה לא מוצא חן בעיני כולם.

דוד רותם: שלום לחבר הכנסת טיבי.

דוד רותם: אנחנו שמחים שהגעת.

דוד רותם: אדוני סגן השר, בבקשה.

סגן השר דני אילון: בוקר טוב לכולם.

סגן השר דני אילון: אני רוצה קודם כל להודות תודה מיוחדת ליושב ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת דוד רותם.

סגן השר דני אילון: גילוי נאות, הוא גם ידיד אישי שלי ואני מעריץ את עשייתו גם בתחום החקיקה וגם בתחום העשייה הלאומית והציונות.

סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר שהחשיבות של היום הזה כאן בכנסת וההתגייסות של כל הוועדות, של המליאה, של יושב ראש הכנסת ראובן ריבלין, של שרים שמופקדים על משרדים ביצועיים, זה דבר שהוא באמת מחמם את הלב מכיוון שהנושא הזה של חיזוק הפריפריה, הנושא הזה של כיבוש הקרקע – ואני אומר עוד פעם, כיבוש הקרקע – הוא חשוב היום מבחינה לאומית וציונית ולא צריך להתבייש לומר את זה.

טלב אלסאנע: מה משמעות המושג הזה כיבוש הקרקע?

סגן השר דני אילון: המושג הזה אומר פיזור אוכלוסייה גם בפריפריה, גם בנגב ובגליל, אחיזה כמה שיותר עמוקה שם, גם אחיזה יהודית.

סגן השר דני אילון: אולי אתה לא אוהב לשמוע את זה, אבל זה בדיוק העניין.

דוד רותם: רבותיי, עוד לא התחלנו לדון.

דוד רותם: הוויכוחים מיותרים.

סגן השר דני אילון: אני מצטער על זה.

סגן השר דני אילון: קודם כל, אני מברך על שנמצאים כאן חברים מכל הבית.

סגן השר דני אילון: הנושא הזה הוא נושא שחשוב לכולנו מבחינה לאומית.

סגן השר דני אילון: כולנו כאן, נבחרי ציבור של מדינת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: תוריד אותי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה להיות במקום שהוא נגד האזרחים הערביים ואתה בא עם הצעת חוק גזענית.

ג'מאל זחאלקה: אני באתי להיות נגד הצעת החוק הזאת.

סגן השר דני אילון: חבר הכנסת זחאלקה, אני דווקא מצטער על כך שאתה הוצאת את המרצע מן השק.

סגן השר דני אילון: אני רואה את כולנו כאן כנבחרי ציבור שדואגים למדינת ישראל.

ג'מאל זחאלקה: לכלל האזרחים.

סגן השר דני אילון: בוודאי לכלל האזרחים.

ג'מאל זחאלקה: הצעות חוק גזעניות.

חנא סוייד: אתה מדבר על כיבוש הקרקע.

חנא סוייד: מה זה כיבוש הקרקע?

סגן השר דני אילון: אני תכף אסביר לך.

ג'מאל זחאלקה: אתה לא מנהל דיון אלא אתה אומר שאתה מביא הצעת חוק להפלות אותי.

דוד רותם: עוד לא התחלנו לדון בהצעת החוק הגזענית שלי.

דוד רותם: אנחנו נדון בהמשך.

ג'מאל זחאלקה: אלה גם אדמות שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אתם רוצים לחנוק אותנו.

דוד רותם: שמענו.

דוד רותם: בינתיים אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

דוד רותם: תנו לסגן שר החוץ לדבר ואחריו ידבר חבר הכנסת חסון, ואז נתחיל את הדיון.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי, רשמתי אותך לרשות הדיבור.

דוד רותם: אדוני סגן השר, תמשיך.

סגן השר דני אילון: אני מנסה לדבר.

סגן השר דני אילון: אני מצטער על כל ההפרעות האלה, אבל אני חושב שהן מעידות על המפריעים יותר מאשר כל דבר אחר.

סגן השר דני אילון: הרי אנחנו עוד לא התחלנו לדבר כאן על הנושא המהותי וכבר מנסים כאן להטיל פגם.

סגן השר דני אילון: יש אמרה שאומרת על ראש הגנב בוער הכובע, ואני לא מתכוון לגנב.

דוד רותם: לא.

אחמד טיבי: אתם מפלגה של גנבים.

ג'מאל זחאלקה: תתבייש לך.

אחמד טיבי: אתם מפלגה של גנבים, גם של קרקע וגם של כסף.

אחמד טיבי: תדברו בכבוד אל חברי הכנסת.

אחמד טיבי: כל הערה שלך תיתקל בתגובה.

דוד רותם: אדוני סגן השר, אני מבקש שתחזור בך מהביטוי הזה ותמשיך את דבריך.

סגן השר דני אילון: אני מתכוון לביטוי ספרותי.

טלב אלסאנע: מה זה קשור לסגן שר חוץ?

טלב אלסאנע: האם סגן שר החוץ רוצה לפצל את הצעת החוק הזאת ולהגן עליה בחוץ לארץ?

טלב אלסאנע: הוא יודע את השלכותיה היום?

סגן השר דני אילון: לבקשת היושב ראש שאני מאוד מכבד אותו, חבר הכנסת דוד רותם, אני מוחק וחוזר בעצמי מהאמרה הזאת.

סגן השר דני אילון: אני רוצה להדגיש שזוהי אמרה מקובלת ולא צריך לתפוס אותה כפשוטה.

סגן השר דני אילון: אני חוזר בי.

סגן השר דני אילון: אני מדגיש שאני חוזר בי לבקשת היושב ראש.

דוד רותם: אדוני ימשיך בבקשה.

סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר שעתידו, רווחתו, ביטחונו של עם ישראל, של העם היהודי, תלוי בקיומה של המדינה היהודית.

סגן השר דני אילון: מדינה יהודית, מתוקף זכותנו להגדיר את עצמנו, מתוקף ההגדרה העצמית.

טלב אלסאנע: מדינת אפרטהייד.

סגן השר דני אילון: לא.

טלב אלסאנע: זו הבשורה של העם היהודי לעולם?

טלב אלסאנע: זו הבשורה שלכם לעולם?

טלב אלסאנע: אפרטהייד?

סגן השר דני אילון: אני רוצה להדגיש שוב.

סגן השר דני אילון: אנחנו ואבותינו הגענו לכאן או חזרנו לכאן, חלקנו חזר לכאן.

סגן השר דני אילון: צריך לזכור, גם חבר הכנסת זחאלקה, את הרצף של הנוכחות היהודית על כל חלקי ישראל לכל אורך הגלות וזה שרוב רובו של העם היהודי חזר לכאן ב-120 השנים האחרונות.

דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, אני קורא לך לסדר פעם ראשונה.

חנא סוייד: מה הקשר בין הדברים לבין הצעת החוק?

דוד רותם: אני אחליט אם יש קשר או לא.

סגן השר דני אילון: אני תכף אסביר את הקשר.

סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר שהדגל הראשון שחרתה עליה התנועה היהודית הלאומית הציונית היה התיישבות.

טלב אלסאנע: אנחנו מקבלים הרצאה על הציונות?

דוד רותם: חבר הכנסת טלב, אני קורא לך פעם ראשונה.

טלב אלסאנע: אתה יכול לקרוא לי בפעם העשרים.

טלב אלסאנע: אתם מפעילים כאן טרור.

דוד רותם: למדתי את זה ממישהו.

סגן השר דני אילון: ערך ההתיישבות היה הערך שהביא אותנו והחזיר אותנו לכאן, הערך שלמעשה בנה את המדינה והביא אותה למה שהיא היום.

סגן השר דני אילון: אני רוצה להקדים ולומר שערך ההתיישבות היהודית בארץ ישראל לא בא נגד אף אחד.

סגן השר דני אילון: לא בא נגד אף אחד אלא להפך.

סגן השר דני אילון: הוא בא קודם כל להגשים את זכותנו הבסיסית ביותר והוא לא בא לפגוע באף אחד אחר, אלא להפך, קראנו ואנחנו קוראים לשתף כאן את כולם.

סגן השר דני אילון: זו מדינה אחת של כולנו.

סגן השר דני אילון: אני רוצה לומר כאן דבר שהוא מאוד ברור.

סגן השר דני אילון: החשיבות של ההתיישבות, כיבוש הקרקע, היא היום לא פחותה מאשר הייתה לפני 62 שנים או לפני 120 שנים.

סגן השר דני אילון: היא חשובה מכיוון שלצערנו עדיין לא מקבלים את זה כאן באזור שזו זכותנו כאן ויש גורמים, גם פנימיים וגם חיצוניים, שמנסים לנשל אותנו גם מהגליל וגם מהנגב.

סגן השר דני אילון: לכן החשיבות של היום הזה, להציב את זה במרכז סדר היום הציבורי כדי שנוכל לדאוג לפיזור האוכלוסייה בכלל המדינה והחוזק האסטרטגי, החוסן הלאומי יהיה גם בכך שבפריפריה יהיו ישובים מפותחים.

סגן השר דני אילון: כדי שיהיו ישובים מפותחים וכדי שהאוכלוסייה תפוזר גם בנגב וגם בגליל, צריכה להיות אכיפה טובה, צריכים להיות חוקים שמאפשרים את זה.

סגן השר דני אילון: אני מאוד תומך בחוק הזה שמציע גם חבר הכנסת דוד רותם וגם חברי הכנסת ישראל חסון, שי חרמש, אורי אריאל, משה מטלון ויצחק וקנין ואני מברך על היוזמות.

סגן השר דני אילון: אני רוצה להדגיש שוב שכל אלה שקוראים וכרגע מזדעקים על גזלת הקוזק שנגזל ומעלים כל מיני ספקות או כל מיני טיעונים כאלה ואחרים, הם פשוט עושים את זה או מתוך צביעות או מתוך נאיביות.

דוד רותם: לא, אדוני, לא.

דוד רותם: תודה רבה.

ניצן הורוביץ: למה אתה עושה את זה?

סגן השר דני אילון: אני עושה את זה מטעמים לאומיים.

סגן השר דני אילון: כדי שיהיו יותר יהודים בנגב ובגליל ולא ינשלו אותם מזכותם הבסיסית.

אופיר פינס-פז: מה זה קשור להצעת החוק?

אופיר פינס-פז: גם אני רוצה יותר יהודים בנגב ובגליל, אבל מה זה קשור להצעת החוק?

דוד רותם: כאשר תקבל את רשות הדיבור, תוכל להתייחס.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שהוא יסביר לי.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון, בבקשה.

ישראל חסון: תודה רבה אדוני היושב ראש ובוקר טוב לכל הנוכחים.

ישראל חסון: אני מוכרח לומר שהקדימון שאמר סגן שר החוץ, אני לא יודע למה הוא רלוונטי, אני לא בטוח שהוא רלוונטי להתכוון לרוח של הדברים שאני הגשתי בה את הצעת החוק הזאת ואני רוצה לומר את זה מראש.

ישראל חסון: כל הקדימון שמותיר אווירה – ואני מצטער להפריע כאן לברית הזוגיות שמתקיימת בין חלק מחברי הכנסת של המגזר הערבי לבין ישראל ביתנו – אני לא בלופ הזה.

ישראל חסון: לא הצעת החוק הזאת ואני רוצה שזה יהיה ברור.

ישראל חסון: הצעת החוק הזאת לא מכריזה מלחמה על שום מגזר.

ישראל חסון: אני מתחיל מזה ורוצה שזה יהיה ברור.

דוד רותם: אמרנו קודם כמה דברים טובים, ואתה חושב שצריך לקלקל?

ישראל חסון: תסלחו לי, אני רוצה לומר לך את הדבר הבא.

ישראל חסון: אני לא הרמתי את הצעת החוק הזאת מתוך מטרה פרובוקטיבית.

דוד רותם: גם אני לא.

ישראל חסון: בגליל חיים בדו קיום שאפשר לשמר אותו בלי להפריע לאינטרסים של המדינה שהיא מדינת העם היהודי.

ישראל חסון: לא צריך לעשות את זה עם אצבע בעין אלא אפשר לעשות את זה בכבוד הדדי ואפשר לעשות את זה מתוך התחשבות הדדית.

ישראל חסון: תסלחו לי שאני אומר את זה, אבל אני פשוט מתקומם על הדרך בה שמנו את הדבר הזה כרגע כאן לדיון.

ישראל חסון: אני אומר לך שאין שום סיבה שבעולם, שום סיבה שבעולם, שהאינטרסים שלי כיהודי לא יתקיימו בגליל לצד אינטרסים של חנא סוייד שגר שם.

ישראל חסון: אין שום סיבה.

ישראל חסון: זאת לא רמה של התנצחות או הכנסה של אצבעות בעיניים.

קריאה: אני מסכים עם מה שאתה אומר.

דוד רותם: אני לא בטוח שחברי הכנסת הערבים מסכימים אתך.

חנא סוייד: אתה דובר שלנו?

דוד רותם: כאשר אתה הצגת את הצעת החוק שלך ראשון, כבר קיבלת טענות על כך שאתה גזען.

ישראל חסון: אני ממש מתנצל.

ישראל חסון: אני אומר לך היושב ראש שאני לעולם לא נטלתי לעצמי זכות לייצג אף אחד שיודע לייצג את עצמו.

ישראל חסון: יכול לקרוא לי חבר הכנסת טלב אלסאנע גזען ואני יכול להשיב לו ולתקן אותו ויכול להיות שהוא ישתכנע, ויכול להיות שלא.

ישראל חסון: יכול לקרוא לי כל חבר כנסת מה שהוא רוצה אבל אין לו תוקף מוסרי במילימטר אחד מעלי ולי אין תוקף מוסרי במילימטר אחד מעליו.

ישראל חסון: אני רוצה למצוא את הדרך לשמור על הזכות של חנא סוייד לנהל אורח חיים בישובים שלו ולאפשר לישוב רקפת לנהל את אורח החיים בדרך שלו ובלי לדבר כאן ובלי לצקצק בלשון ולהסביר מוסריות וכי אני רוצה לסמן.

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: אני אומר לכם מה בדיוק אני רוצה בהצעת החוק הזאת.

ישראל חסון: בקטע הזה אני עונה לחבר הכנסת הורוביץ ואני עונה לך בצורה הכי ישרה והכי פשוטה.

ישראל חסון: הצעת החוק הזאת מדברת על פריפריה רחוקה וההתיישבות בפריפריה הרחוקה, מי כמוך יודע, רמת השירותים שם היא לא זהה לרמת השירותים שניתנים ברעננה ובאזור המרכז.

ישראל חסון: רמת התלות ההדדית היא גבוהה, צורת ההתיישבות בישובים הקטנים, ערבות הדדית פנימית ורקמת חיים וערכים, זה דבר שהוא חשוב כדי לשמר צורת התיישבות כזאת.

ישראל חסון: קח היום שני אנשים – תכף נדבר על המגבלות של ועדות הקבלה ועל כך שיש גורמים מרסנים בתוכה - שים אותם בקיבוץ, ולקחת את הקיבוץ הזה והכנסת אותו לעקומה מידרדרת.

ישראל חסון: למה אני לא יכול, מתוך כבוד לצורת חיים מסוימת, לאפשר לצורת חיים בישוב כפרי וקהילתי להתקיים?

ישראל חסון: זו כל השאלה.

ישראל חסון: זה כל הדיון.

ישראל חסון: מאחר שאני חושש שייעשה בדבר הזה שימוש שהוא לא מספיק הגון והוגן, הקמנו בתוך הצעת החוק הזו ועדת קבלה שהיא חיצונית לישוב.

ישראל חסון: היא חיצונית והיא לא תמנע מאתיופי להיכנס, היא לא תמנע מנכה צה"ל להיכנס, היא לא תמנע מז'ורז'ט הספרית להיכנס.

חנא סוייד: רק מערבים היא תמנע.

נסים זאב: גם מהחרדים.

ישראל חסון: חבר הכנסת חנא סוייד, אני באמת מבקש, אם אני יכול לבקש מכם את הדבר הזה, אני מבקש.

ישראל חסון: אם אתה רוצה לקיים אתי דיון ענייני, אני פתוח.

ישראל חסון: אם אתה רוצה לעשות את זה במישור הפופוליסטי, אני אמתין רבע שעה, תמצו את הפופוליזם ונחזור בחזרה לדיון.

דוד רותם: אדוני ימשיך.

ישראל חסון: אני לא יודע אם חבר הכנסת חנא סוייד יודע, אבל אני מציע לו ללכת לבדוק במעלה צביה, לבדוק בלוטם ולבדוק בעוד כמה ישובים בצפון האם ועדות הקבלה הן ועדות קבלה על רקע דתי.

ישראל חסון: אני מציע שתבדוק את זה, על רקע דת, לאום וגזע.

ישראל חסון: תבדוק את העובדות ותראה שאתה טועה.

ישראל חסון: בואו לא נשים את זה.

ישראל חסון: אם המטרה שלנו היא לייצר את הסכסוך, בבקשה, תנו לי לצאת כאן מהחדר, תקראו לי בעוד שעתיים ואני אשמח מאוד לבוא אחרי שמיצינו את הפופוליזם הצרוף.

אופיר פינס-פז: תן לי לשאול שאלה עניינית.

אופיר פינס-פז: אולי תאמר לנו מה הבעיה בעקבותיה הצעת את הצעת החוק?

אופיר פינס-פז: באיזה בעיות נתקלת בעקבותיהן חשבת על החוק הזה?

טלב אלסאנע: בג"צ קציר.

אופיר פינס-פז: זה חוק עוקף בג"צ.

טלב אלסאנע: הוא רוצה לעשות חוק עוקף בג"צ.

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, אני ממש שמח על השאלה שלך.

ישראל חסון: בבג"צ קציר, בבג"צ של קעדן, בג"צ קבע שתהיה ועדת קבלה חיצונית לישוב.

ישראל חסון: בג"צ קבע שתהיה ועדת קבלה חיצונית, מלבד של הישוב, ושהיא תוכל להכריע במקרים בהם יש הבדל בין התקנון של האגודה לבין תוצאות ועדת הקבלה.

ישראל חסון: עברו לנו החיים וברקפת ועדת הקבלה היישובית לא קיבלה מישהו, שבמקרה הזה הוא מוסלמי, והוא ערער לוועדת הקבלה שנקבעה בהלכה של קציר.

ישראל חסון: ועדת הקבלה החוץ יישובית לא קיבלה אותו.

ישראל חסון: הבג"צ היום הוא בכלל על הכניעה של הבג"צ לקיומה של ועדת קבלה והוא לא על ועדת הקבלה הראשונית.

ישראל חסון: זאת אומרת, הוא כבר מערער על הקביעה של קציר.

ישראל חסון: כאשר אתה שם, בעצם מה אתה בא ואומר?

ישראל חסון: אני לוקח קבוצת אוכלוסייה שהתאגדה במטרה להקים ישוב, על סמך זה היא נרשמה אצל רשם האגודות, על סמך זה היא קיבלה את האישור להקים את הישוב, ואני לוקח אותה ואומר לה שאין לה זכות להמשיך לקיים את רקמת החיים שלה כי הם קבעו תקנות אבל לא הם קובעים את זה והוועדה לא יכולה לקבל או לא לקבל שלא על סמך תקנון.

ישראל חסון: התקנון אושר, נרשמת, הקמת ישוב.

ישראל חסון: אם אתה לא מקבל מישהו בגלל שהוא לא מוצא חן בעיניך כי הצבע שלו הוא שונה, לכם כך יש את ועדת הערר.

ישראל חסון: אני אומר לך שיש דבר שאני חושב, ואני מצפה מחבריי חברי הכנסת הערבים – ואנחנו יכולים להיות חלוקים עד מחרתיים אבל בואו נהיה הגונים בנושא הזה.

ישראל חסון: רבותיי, בגליל - אני מבקש לתת לכם כמה נתונים על הגליל - נכון להיום מדינת ישראל מחזיקה קרוב ל-23 אלף מגרשים בישובים שהם יהודים, ואין לה יכולת לשווק אותם כבר כמעט חמש שנים.

ישראל חסון: אחד החסמים – לא החסם היחיד – הוא היעדר היכולת לקיים ועדת קבלה.

ג'מאל זחאלקה: השאלה אם יכול ערבי לקחת את המגרש.

ג'מאל זחאלקה: לא משווקים מחשש שערבי ייקח אותו.

ג'מאל זחאלקה: ערבי שאין לו בית ואין לו אדמה.

ישראל חסון: בוא לא ניתן לעובדות עכשיו להפריע לנו.

ישראל חסון: מצד שני, 98 אחוזים – ומי שרוצה יכול לבודק – מהמכרזים במגזר המיעוטים בגליל, הם לתושבי המקום בלבד כולל בערים.

ישראל חסון: באום אל פאחם, תושב נצרת לא יכול לקנות מגרש ואני כבר לא מדבר על תושב טבעון.

ישראל חסון: 98 אחוזים מהמגרשים הם לתושבי המקום.

ג'מאל זחאלקה: כאשר באום אל פאחם יהיה עודף, אז ייקנו.

ג'מאל זחאלקה: יש 50 מועמדים על כל מגרש.

ג'מאל זחאלקה: זאת היתממות וגלגול עיניים.

ישראל חסון: בוא נמשיך בהיתממות.

ישראל חסון: אני רוצה להמשיך בהיתממות על בסיס מספרים.

ג'מאל זחאלקה: אני מבקש, כאשר אתה מדבר, תתייחס לאינטליגנציה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אתה אומר שלא משווקים, תגיד למה זה קורה.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכרח לתרגם את הדברים האלה.

דוד רותם: אל תתרגם.

דוד רותם: יש לו עוד שתי דקות ואם אתה תפריע לו, זה יהיה עוד חמש דקות.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן מכבסת מלים.

ישראל חסון: חבר הכנסת זחאלקה, אם אתה מייחס לי כוונות נסתרות, אני אשמח אם תאמר לי.

ג'מאל זחאלקה: הן לא נסתרות.

ג'מאל זחאלקה: הן כל כך ברורות.

מיכאל בן-ארי: רק לאויב מותר לצעוק כאן?

ישראל חסון: אדוני היושב ראש, אני לא יודע אם אתה יודע, אבל הכוונות שלי כל כך נסתרות והן כל כך זדוניות שכאשר אני בא לבדוק את הנתונים, של מה קורה?

ישראל חסון: יצרנו איזשהו תהליך עבודה, מה התוצאות של התהליך הזה?

ישראל חסון: האם חבר הכנסת פינס יודע מה היה יחס החוזים שנחתמו במחוז הצפון של מינהל מקרקעי ישראל בשנת 2007?

ישראל חסון: לגבי 2008 עוד אין לי את הנתונים.

ישראל חסון: האם אתה יודע כמה חוזים נחתמו במגזר המיעוטים וכמה חוזים נחתמו במגזר היהודי?

אופיר פינס-פז: כמה?

ישראל חסון: 3,700 חוזים במגזר המיעוטים.

אופיר פינס-פז: חוזים למה?

ישראל חסון: חוזים למגרשים לבנייה.

חנא סוייד: אלה סיפורים.

חנא סוייד: מאיפה אתה מביא את הנתונים האלו?

חנא סוייד: זה מצוץ מן האצבע.

חנא סוייד: אם יש יותר מאלף יחידות דיור, לא מכרזים.

חנא סוייד: אין יותר מזה.

חנא סוייד: מאיפה אתה מביא את הנתונים?

ישראל חסון: כאשר אני אומר משהו בדוק, תבדוק.

חנא סוייד: אני בדקתי.

חנא סוייד: אני חי עם זה כל יום.

ישראל חסון: אתה לא בדקת כי זה לא עניין אותך במישור הזה ותכף אני אומר לך למה.

ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, כמה חוזים נחתמו במגזר היהודי?

דוד רותם: לא, את החידון אחר כך.

אופיר פינס-פז: כולל כרמיאל ונצרת עלית?

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: אנחנו מדברים על ישובים קהילתיים ולא על ישובים עירוניים.

חנא סוייד: החוק מדבר על ישובים קטנים.

חנא סוייד: למה בכלל אין מכרזים?

אופיר פינס-פז: אני אומר כאן לכולם שאם החוק יחול גם על ערים, אני אתמוך בו.

אופיר פינס-פז: אם החוק יכלול ערים, אני אתמוך בו.

ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, 3,700 מול 84.

ישראל חסון: האם כבודו יודע כמה חוזים נחתמו בשנת 2009 במועצה אזורית משגב?

ישראל חסון: השנה.

ישראל חסון: 6 חוזים.

ישראל חסון: חבר הכנסת פינס, אם לזה אתה מתכוון בפיתוח ההתיישבות כאשר מול זה אני לא רוצה לספור לך את האלפים.

ישראל חסון: יש כאן תהליך שנתקע ואת התהליך הזה צריך לשחרר כדי לאפשר את המשך הדו קיום.

ישראל חסון: אתם לא מוכנים?

ישראל חסון: מאה אחוז, אז תביאו את הדיון לוויכוח על הקיום ולא על הדו קיום.

דוד רותם: תודה חבר הכנסת חסון.

דוד רותם: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.

שי חרמש: אני חושב שהגענו למקום שיוזמי החוק בכלל לא התכוונו אליו ורואים אותנו לדאבוני הרב כגורמים קיצוניים כאשר הנושא לא נוגע ולא משיק.

שי חרמש: נאמר דבר אחד פשוט.

שי חרמש: קודם כל, אין חדש תחת השמש.

שי חרמש: מיום הקמת המדינה, ישובים כפריים שהם הומוגניים, קטנים, היו בנויים מאז ומעולם על נושא של ועדות קבלה וזה לא דבר חדש.

שי חרמש: הדבר החדש בא לא עם בג"צ קעדן אלא עם בג"צ קדן.

שי חרמש: רבותיי, יש גם יהודים.

שי חרמש: לא להתבלבל, יש גם יהודים.

שי חרמש: בא יהודי, לא קוראים לו קעדן אלא קוראים לו קדן ואמרו לו לא והוא הלך ואמרו לו בחוץ גם כן לא.

שי חרמש: רבותיי, מי שמנסה לצבוע את הצבע הזה בצביעה גזענית, מבין דבר אחד, שאין כאן שום חדש תחת השמש ואין כאן שום כוונה לעשות דבר שלא היה קודם.

שי חרמש: אתן לכם ארבע דוגמאות.

שי חרמש: נתתי דוגמאות במגזר המיעוטים.

ניצן הורוביץ: צריך לתקן את מה שהיה.

שי חרמש: אני רוצה לתת את הדוגמה של רהט.

שי חרמש: ברהט שיווק המגרשים הוא לא לתושבי המקום אלא הוא בחלוקה בין משפחות.

שי חרמש: תנסה להעביר את אלגרנבי מ-11 ל-32 – כדורים עפים.

חנא סוייד: יש חוק.

שי חרמש: לא צריך חוק.

שי חרמש: זאת הפרקטיקה.

שי חרמש: כדורים עפים.

טלב אלסאנע: למה צריך חוק לדבר שהוא פסול?

טלב אלסאנע: למה צריך חוק שיסווג וימיין את האנשים?

שי חרמש: תנסה לערבב את רובע 11 עם רובע 17 ברהט.

טלב אלסאנע: אני מכבד אותך.

שי חרמש: הכיבוד הוא הדדי כי אנחנו גרים בנגב.

שי חרמש: על מה בעצם מדובר.

שי חרמש: קודם כל, צריך להבין דבר אחד.

שי חרמש: אפשר להביא את הסוס לאבוס אבל אי אפשר להכריח אותו לאכול.

שי חרמש: מאותו רגע שקם הבג"צ ופסל את קיום ועדות הקבלה, נעצרה הקבלה.

שי חרמש: הישוב אומר לא מעוקצך ולא מדובשך.

שי חרמש: אם לא כך, אז אין.

שי חרמש: אין קליטה.

שי חרמש: אני לא רוצה להשתמש באופן יותר מדיי קיצוני, אבל קיומם של ישובים קטנים בפריפריה בנוי על גידול של דור שני ודור שלישי במקום.

שי חרמש: באותו רגע שמפקיעים את הסמכות מהישוב הקטן לקלוט, קמה תופעה של אם אין, לא יהיה לאף אחד.

שי חרמש: אני רוצה לתת שלוש דוגמאות קטנות נקודתיות מהגליל.

שי חרמש: אני לא רוצה לדבר על קליטת משפחות יהודיות בכפרים ערביים ולהפך.

שי חרמש: ניקח ישוב כמו אמירים, ישוב של טבעונים.

שי חרמש: זה אפיון של ישוב.

שי חרמש: הוא לא דתי, הוא לא כזה והוא לא אחר.

שי חרמש: כל מה שגזרו עליהם תושבי המקום במקום הזה הוא שהם אוכלים רק אוכל טבעוני והם מקיימים אורח חיים טבעוני.

שי חרמש: זה אפיון של קהילה.

שי חרמש: מה אתם רוצים?

שי חרמש: להכניס לשם את אגודת מגדלי הבקר?

שי חרמש: ישוב שני באזור שגב שנקרא הררית.

שי חרמש: אתה בא לישוב הזה, בכניסה לשער אומרים לך שהמכונית נשארת בחוץ כי בישוב לא נוסעים במכוניות.

שי חרמש: אומרים לך שכאן שקט, כאן רגוע, אנשים נמצאים במדיטציה.

שי חרמש: באותו רגע שאתה מצהיר על הקריטריון הזה, קריטריון של מדיטציה, תאמר איזה מין קריטריון זה.

חנא סוייד: אבל זאת לא השאלה.

שי חרמש: זאת בדיוק השאלה.

חנא סוייד: השאלה היא עניינית.

חנא סוייד: צמחוני ערבי יכול להיכנס לאמירים על פי החוק הזה?

חנא סוייד: ערבי שעושה מדיטציה יכול להיכנס להררית?

חנא סוייד: על מה אתה מדבר?

שי חרמש: ודאי.

שי חרמש: ודאי.

שי חרמש: מי חוסם אותו?

חנא סוייד: אני צמחוני, קח אותי לאמירים.

אופיר פינס-פז: שאלה אם מקבלים צמחוני ערבי.

שי חרמש: היושב ראש, תגן על זכותי לדבר.

דוד רותם: קודם תשאל אם בכלל יש ערבי צמחוני ואחר כך תשאל אם יקבלו אותו באמירים.

אחמד טיבי: יש כאלה שלא יודעים שיש צמחונים ערבים ויש כאלה שלא יודעים שיש ערבים כאן.

שי חרמש: בתקנון של הררית ובתקנון של אמירים לא מצוין דבר וחצי דבר בענייני דת, אבל כן מצוין אורח חיים.

שי חרמש: בא המינהל ואומר שהוא מפקיע את ועדת הקבלה והוא משווק את המגרשים באמירים.

שי חרמש: באותו רגע שהישוב עומד מול מצב בו המינהל משווק את המגרשים לכל המרבה במחיר, הוא אומר שבמשחק הזה הוא לא משחק, תודה רבה, סוגר את השער ואין שיווק.

שי חרמש: התוצאה שקיבלת כרגע היא שאם באזור משגב בשנה האחרונה חתמו על 9 ואם בשנת 2007 בכל הגליל חתמו 34, זה בסך הכל מעיד על כך שהישוב מצביע ברגליים.

שי חרמש: הוא אומר שאם זה מה שפסקתם, אתם יכולים להכריח אותו לא לקיים ועדת קבלה אבל אתם לא יכולים להכריח אותו לקבל.

שי חרמש: מאותו רגע אין קליטה, אין פיתוח, אין חיזוק התיישבות.

שי חרמש: אם רוצים להגיע לזה, הדרך הזאת פתוחה.

שי חרמש: אני לא אתן יד לזה.

שי חרמש: כל החוק הזה נועד לדבר אחד והוא לשמר את האפיון, את ההומוגניות ואת הייחודיות של הישובים הקטנים וזה שונה, חבר הכנסת אופיר פינס, מלקלוט בכרמיאל ובעכו.

שי חרמש: כרמיאל ועכו לא צריכות את זה כי שם יכולים להיות גם כאלה, גם כאלה וגם כאלה.

שי חרמש: בישוב של מאה משפחות, להכניס הרכבים שונים ומשונים, זה לפוצץ את המקום ולזה אנחנו לא מתכוונים.

אופיר פינס-פז: אני מודאג הרבה יותר ממה קורה היום בכרמיאל, בנצרת עלית ובעכו מאשר מהצעת החוק שלך.

אופיר פינס-פז: הרבה יותר.

חנא סוייד: הערה לגבי הנתונים.

חנא סוייד: לגבי הנתונים של השיווק, הם נתונים מטעים מאוד.

ישראל חסון: אם אני אביא לך עכשיו את הדוח?

חנא סוייד: תביא.

ישראל חסון: אז מה תגיד?

חנא סוייד: תביא אותו.

חנא סוייד: אני אגיד לך שהנתונים של שיווק קרקע בישובים הקהילתיים לא מפורסמים בכלל.

חנא סוייד: הם לא במכרזים.

חנא סוייד: יש לי הערה לחבר הכנסת חרמש.

חנא סוייד: הישובים היום אלה ישובים הומוגניים.

חנא סוייד: היום הם הומוגניים.

חנא סוייד: למה אנשים לא מגיעים לשם?

חנא סוייד: הם הומוגניים.

חנא סוייד: אתה רוצה ליצור הומוגניות.

חנא סוייד: כלומר, הבעיה שאנשים לא מגיעים לשם היא לא בגלל הומוגניות עליה אתה רוצה לדבר אלא הבעיה היא אחרת.

חנא סוייד: אין אנשים שרוצים ללכת לשם וזו הבעיה.

שי חרמש: יש אלפיים מגרשים בגליל לפני ועדות הקבלה.

חנא סוייד: היה ביקוש.

שי חרמש: לא היה ביקוש.

חנא סוייד: היה ביקוש.

שי חרמש: הייתה הבנה שאת ההומוגניות אפשר לשמור.

חנא סוייד: היה ביקוש.

חנא סוייד: עדיין יש הומוגניות.

חנא סוייד: אין אף משפחה ערבית אחת.

חנא סוייד: אין.

דוד רותם: רבותיי, הצעת החוק השנייה היא הצעת חוק שאני הגשתי.

דוד רותם: בניגוד לחבריי ישראל חסון ושי חרמש, אני בא לייצג את הציונות.

דוד רותם: אני לא חושב שזאת בושה.

שי חרמש: בניגוד?

דוד רותם: כן.

שי חרמש: איפה אתה חושב שאני גר?

דוד רותם: רבותיי, זה לא יעזור לכם.

דוד רותם: אני לא מתבייש ואני אומר את הדברים בדיוק כמו שאני רוצה.

דוד רותם: אתה לא תפריע לי, חבר הכנסת מולה.

דוד רותם: לא יעזור לך.

אחמד טיבי: הוא מדבר על ציונות עם בושה וציונות בלי בושה.

אחמד טיבי: הוא אומר שהוא לא מתבייש אבל יש כאלה שמתביישים.

דוד רותם: אני מדבר על ציונות בלי בושה.

דוד רותם: רבותיי, התנועה הציונית נועדה כדי להקים התיישבות יהודית בארץ ישראל.

דוד רותם: נקודה.

קריאה: כאילו עד היום זה לא קיים.

דוד רותם: כאשר אני בא ואומר שאני רוצה שישובים הקהילתיים – כן, בנגב ובגליל – אני לא מתבייש בכך.

שלמה מולה: הציונות שלי לא אומרת לעשות טרנספר.

דוד רותם: חבר הכנסת מולה, אני אומר לך משהו.

מיכאל בן-ארי: רק לגבי יהודים אתה יודע לעשות טרנספר.

דוד רותם: חבר הכנסת בן ארי, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

דוד רותם: כאשר אני מדבר, אף אחד לא מפריע לי.

דוד רותם: כאשר אני רוצה להקים ישוב יהודי, אני לא מתבייש בכך.

דוד רותם: יש לנו אזרחות שווה, לא חובות שוות אבל אזרחות שווה, אני משרת בצבא ואני רוצה שהשכנים שלי יהיו כאלה שמשרתים בצבא, אני רוצה שהשכנים שלי יהיו כאלה שכאשר אני צריך לבקש מהם להשלים מניין, הם ישלימו לי מניין, ולכן כן, אני רוצה ישוב שאורח החיים של התושבים שם מתאים לאורח החיים שלי.

דוד רותם: האם לי אין זכויות במדינה הזאת?

טלב אלסאנע: היהודים בדרום אפריקה היו נגד האפרטהייד.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי ביקש בנימוס רב לשאול שאלה ואני מאפשר לו.

אחמד טיבי: אדוני היושב ראש, אמרת שהיכן שאתה נמצא אתה רוצה להרגיש נוח, להרגיש שאם צריך מניין, אתה רוצה שיהיה בסביבה מניין.

דוד רותם: כן.

דוד רותם: אתה אומר שאתה מוכן להצטרף למניין.

אחמד טיבי: אתה נמצא כאן יותר זמן מאשר בבית שלך אדוני היושב ראש, האם אתה מתכוון למשל שצריך להחיל את הרעיון שלך גם על הכנסת?

אחמד טיבי: למשל, לסלק מכאן אנשים שהם לא הומוגניים?

אחמד טיבי: האם צריך ועדת קבלה לכנסת כדי שכאשר אתה תרצה מניין, יהיה לך מניין של כל 120 חברי הכנסת?

דוד רותם: כפי שאדוני יודע, הציבור הוא ועדת הקבלה לבית הזה.

דוד רותם: דבר שני, כפי שאדוני יודע, אני כבר מזמן הצעתי שחבר כנסת יצטרך להצהיר אמונים למדינת ישראל כמדינה יהודית.

אופיר פינס-פז: ודמוקרטית.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פינס, לא צריך להיסחף.

דוד רותם: כפי שאדוני יודע, אני גם חשבתי שצריך לפסול כמה מפלגות משום שהן פוגעות במדינת ישראל כמדינה יהודית.

דוד רותם: אבל בבית הזה הציבור קובע.

אחמד טיבי: אתה יכול לשנות את החוק.

אחמד טיבי: כמו שאתה יוזם חוק כאן, אתה יכול לקבוע ועדה חיצונית ציונית למי שנכנס לכנסת.

אחמד טיבי: אגב, גם פיזית וגם חברות.

אחמד טיבי: לא הציבור אלא ועדת קבלה חיצונית בשביל הומוגניות חברתית.

טלב אלסאנע: הוא רוצה להשתמש בוועדת הבחירות המרכזית כוועדת קבלה.

דוד רותם: הגשתי הצעת חוק שהייתה מחייבת אותך להצהיר אמונים למדינה הזאת ואז אתה לא היית מצהיר כי אתה לא רוצה להיות נאמן למדינה הזאת ולא היית יכול להיות חבר כנסת, ואני לא מתבייש בזה.

דוד רותם: זאת מדינה יהודית שהוקמה בעד היהודים.

טלב אלסאנע: מדינת אפרטהייד.

דוד רותם: אדוני היקר, זאת לא מדינת אפרטהייד.

דוד רותם: אתם הרי לוחמים כל הזמן לשתי מדינות.

דוד רותם: אתם רוצים מדינה אחת שלכם ועוד מדינה וחצי שלכם.

אחמד טיבי: אדוני, לא רק שאנחנו לא נאמנים לציונות שלך, אנחנו אם נגדה.

דוד רותם: אני יודע.

דוד רותם: אתם גם מתנגדים למדינה היהודית.

מיכאל בן-ארי: אבל מה לעשות, אתה גר במדינה ציונית.

ניצן הורוביץ: היושב ראש, אתה יודע כמה ישובים היו מתנגדים לקבל אותך כיהודי דתי אם דבר כזה יעבור?

ניצן הורוביץ: אתה יודע איזו אפליה תהיה נגד אנשים כמוך?

ניצן הורוביץ: אתה מסתכל רק על הערבים.

דוד רותם: לא.

ניצן הורוביץ: ישב כאן נסים זאב והוא אמר את זה.

דוד רותם: בוא אני אומר לך משהו.

דוד רותם: ליד ירושלים יש ישוב קהילתי שקיבלו לשם אנשים רק עם ועדת קבלה ונכנסו לשם מספר אנשים דתיים.

דוד רותם: כאשר הם ביקשו להקים בית כנסת, אמרו לכם לא בישובנו משוםש הישוב הזה אומר שהוא רוצה ישוב חילוני.

אופיר פינס-פז: אבל אסור לפסול אותם כדתיים.

אופיר פינס-פז: הם יכולים לבחור כדתיים לגור בישוב שלא יהיה בו בית כנסת, אבל אי אפשר לפסול אותם כי הם דתיים.

אופיר פינס-פז: זה ההבדל.

דוד רותם: אי אפשר לפסול אותם ולומר להם שאנחנו רוצים ישוב חילוני.

אופיר פינס-פז: אתה תאמר לו שהוא יגור בישוב יהודי, הוא יצטרך ללכת לבית ספר בעברית.

דוד רותם: אתם יודעים שזה שקר משום שאחרי חצי שנה באים ואומרים שרוצים גן ילדים ערבי ורוצים מסגד ובית ספר.

אופיר פינס-פז: הוא צריך לדעת שגן הילדים הוא יהודי.

דוד רותם: אתם הרי משקרים את הציבור.

אופיר פינס-פז: הוא יודע שלא יהיה שם מסגד.

דוד רותם: אין דבר כזה.

אופיר פינס-פז: אתה לא תפסול אותו.

אופיר פינס-פז: קעדן רצה לגור בלי מסגד, בלי בית ספר ערבי, בלי גן ילדים ערבי.

דוד רותם: יש לי זכות להקים ישוב שגרים בו אנשים שאני רוצה לגור אתם ולא כל אחד.

אופיר פינס-פז: אתה יוצר אפרטהייד.

דוד רותם: לא, זה לא אפרטהייד.

דוד רותם: גם לי יש זכויות במדינה הזאת.

אופיר פינס-פז: זאת גזענות ואתם תחסלו את המדינה בגלל הגישות האלה.

אופיר פינס-פז: תחסלו את המדינה.

אופיר פינס-פז: דני אילון ירוץ לספר סיפורים באו"מ.

אופיר פינס-פז: שמעתי מה סיפרת בקופנהגן בביקור.

אופיר פינס-פז: היית נהדר, אבל ספר להם מה אתה אומר כאן.

דוד רותם: זה לא דומה בכלל.

אופיר פינס-פז: זה בדיוק אותו הדבר.

דוד רותם: זה הניסיון שלך להטיל את הכל לגזענות ולאפרטהייד.

דוד רותם: אין קשר בין הדברים.

דב חנין: גם המועדונים האלה נעשו כדי לשמור על ההומוגניות החברתית של לבנים, פרוטסטנטים, נוצרים.

דב חנין: לכן יהודים בחוץ ולכן שחורים בחוץ וזה מה שאתם רוצים שיהיה כאן.

דוד רותם: הצעת החוק שאני מציע מדברת על כך שכאשר קבוצת אנשים - יכולה להיות יהודית, חרדית, מוסלמית, נוצרית – היא תוכל להקים ישוב שיהיה מתאים לאורח החיים של חבריה, ולצורת החיים של חבריה.

אחמד טיבי: מוסלמים יכולים?

דוד רותם: כן, בוודאי.

אחמד טיבי: ממתי זה?

דוד רותם: זה בחוק שלי.

אחמד טיבי: זה משהו חדש?

אחמד טיבי: יש החלטה שאנחנו לא יודעים עליה?

אחמד טיבי: אף אחד לא הודיע לנו.

אחמד טיבי: מתי הקימו ישוב לערבים במדינה הזאת?

דוד רותם: לא יקימו ישוב לערבים אלא הערבים יתאגדו ויקימו לעצמם ישוב.

אחמד טיבי: איפה?

אחמד טיבי: על איזה אדמות?

אחמד טיבי: באוויר?

דוד רותם: על אדמות שהם יקבלו ממינהל מקרקעי ישראל.

דוד רותם: הבעיה היא שלא קוראים חוק ובאים לצעוק.

דוד רותם: אילו היית קורא את החוק, היית רואה שהוא מאפשר לקבוצת מוסלמים להתאחד, להקים אגודה שיתופית ולהקים ישוב קהילתי.

אחמד טיבי: מיד ייתנו להם קרקע.

דוד רותם: כן, ייתנו להם קרקע.

דוד רותם: בוודאי שכן.

אחמד טיבי: יש לי הצעת חוק בת שמונה שנים, הרבה לפני שאתה נכנסת לכנסת.

ג'מאל זחאלקה: לי וללב לבייב יש את אותה זכות לבנות בית מלון.

דוד רותם: יש שני חברי כנסת שצריכים לעזוב.

דוד רותם: תנו לי לתת להם את רשות הדיבור.

ציפי חוטובלי: אדוני היושב ראש, כל אחד כאן מנסה לצאת מהארון הציוני ולומר שהוא ציוני והוא לא מתבייש לומר זאת.

ציפי חוטובלי: אני רוצה ללכת עוד צעד אחד קדימה ולומר שכן, אנחנו מדינה יהודית וחלק מהיותנו מדינה יהודית צריך גם לתת תעדף של הקמת ישובים באזורים שכרגע לצערנו הרב הם לא ידועים בנוכחות היהודית המסיבית שלהם כמו בנגב וכמו בגליל.

ציפי חוטובלי: לכן בעיניי הצעת החוק הזאת, היא התחלה יפה אבל היא רק התחלה והיא עדיין מכבסת מלים.

ציפי חוטובלי: לא להתבייש לומר שאנחנו רוצים לתת תעדוף ליהודים שיגורו בגליל ובנגב כי אנחנו מדינה יהודית.

ציפי חוטובלי: כן, זה העיקרון.

טלב אלסאנע: ולהעדיף יהודים על פני ערבים ורק בגלל שהם יהודים.

ציפי חוטובלי: לכן, המקום הנכון לתקן את הדבר הזה הוא חוק יסוד: מקרקעי ישראל.

ציפי חוטובלי: יש כאן עיקרון יסוד.

ציפי חוטובלי: אתה הצעת את הצעת החוק של הבית הלאומי.

ציפי חוטובלי: העיקרון של קרקעות הוא חלק מהזהות היהודית שלנו.

ציפי חוטובלי: כן, כמו שיש לנו דגל ישראל והמנון יהודי, אנחנו לא מדינה דו לאומית ואין לו שום כוונה שתהיה כאן מדינה דו לאומית.

טלב אלסאנע: אין זכויות לאנשים שהם לא יהודים?

טלב אלסאנע: רק ליהודים יש זכויות?

ציפי חוטובלי: הזכויות שלכם הן זכויות.

מיכאל בן-ארי: זו המדינה של העם היהודי.

ציפי חוטובלי: ברצוני לצטט אדם מאוד גדול וחשוב בתחום המשפט, פרופסור יהושע ויסמן, חתן פרס ישראל למשפט.

ציפי חוטובלי: כאשר החלה הרפורמה במינהל מקרקעי ישראל, נפגשתי עם פרופסור ויסמן ושאלתו לדעתו על הרפורמה המפורסמת שהעבירו כאן בכנסת.

ציפי חוטובלי: הוא אמר שלדעתו הכשל החמור של הרפורמה הזאת, שהיא לא באה לתקן את הטעות היסודית של בג"צ קציר, בג"צ קעדן.

שלמה מולה: את אומרת לנו שנחוקק חוק עוקף בג"צ.

ציפי חוטובלי: תפקידה של הכנסת הוא לחוקק חוקים.

אופיר פינס-פז: בטח שהיא אומרת את זה.

אופיר פינס-פז: היא אומרת את זה עכשיו.

ציפי חוטובלי: חבר הכנסת מולה, אני מביאה דברים בשם אומרם.

ציפי חוטובלי: פרופסור יהושע ויסמן דיבר על החשיבות והצורך של הבית הזה לחוקק הצעת חוק שיהיה בה תעדוף ברור ליהודים.

ציפי חוטובלי: זה חלק מהזהות שלנו כמדינה יהודית ואת זה אומר חתן פרס ישראל למשפט בדיני קניין.

ציפי חוטובלי: בואו רק נשים את הדברים על השולחן.

ציפי חוטובלי: הדברים האלה צריכים להיות מעוגנים בחקיקת יסוד של מדינת ישראל.

ציפי חוטובלי: זאת התחלה אבל זה לא מספיק.

דוד רותם: מי שמקבל עכשיו את רשות הדיבור הוא חבר הכנסת אופיר וכאשר הוא מדבר, אני אלחם על זכות הדיבור שלו מבלי שאף אחד יפריע לו.

אופיר פינס-פז: תודה אדוני היושב ראש.

אופיר פינס-פז: מדינת ישראל תהיה פתוחה לעלייה יהודית וקיבוץ גלויות, תשקוד על פיתוח הארץ לטובת כל תושביה, תהא מושתתת על יסודות החירות, הצדק והשלום לאור חזונם של נביאי ישראל, תקיים שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה בלי הבדל דת, גזע ומין.

אופיר פינס-פז: זאת הציונות אדוני סגן שר החוץ.

אופיר פינס-פז: זאת מגילת העצמאות של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: תתביישו לכם במה שאתם עושים לציונות.

אופיר פינס-פז: תתביישו לכם.

מיכאל בן-ארי: אתה קורא את החלק שנוח לך.

אופיר פינס-פז: זאת הציונות שלי.

אופיר פינס-פז: אני קורא את כל המגילה.

מיכאל בן-ארי: מדינה יהודית ודמוקרטית.

מיכאל בן-ארי: מדינה יהודית.

אופיר פינס-פז: ודאי.

דוד רותם: המגילה הזאת גם שלחה יד לשלום לערבים והם נתנו לך את היד או את הסכין?

אופיר פינס-פז: אל תערבב בין הדברים.

דוד רותם: מה אתה מקשקש?

דוד רותם: הוא מקשקש כי הוא קוטע את המגילה.

דוד רותם: הוא קורא מה שנוח לו.

דוד רותם: המגילה היא חלק שלם.

אופיר פינס-פז: היושב ראש, כך אתה שומר על זכות הדיבור שלי.

אופיר פינס-פז: "אני אלחם על זכות הדיבור שלך".

דוד רותם: רבותיי, הוא צודק.

דוד רותם: אני מצטער.

דוד רותם: אף אחד לא יגיב לדברים של חבר הכנסת פינס.

שלמה מולה: גם לא היושב ראש.

דוד רותם: גם לא היושב ראש.

דוד רותם: היושב ראש מתחייב שלא להגיב.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לישראל חסון ידידי ולשי חרמש.

אופיר פינס-פז: כבר בדיון עכשיו – והיושב ראש אומר לכם את זה ביושר ושם את הדברים על השולחן – תראו איזה שימוש עושים בכם.

אופיר פינס-פז: תבינו, כאשר אתם באים לשרת עניין שאתם מאמינים בו אבל לוקחים אותו לעניינים הזויים לחלוטין עם גוון מאוד מאוד חריף של גזענות.

אופיר פינס-פז: אני בטוח שאלה דברים שאתם לא מתכוונים להם ולכן אני חושב שאתם צריכים לחשוב היטב על הצעת החוק שלכם ולאן היא מובילה.

אופיר פינס-פז: שואלים אותי מה אני מציע.

אופיר פינס-פז: קודם כל, אני מציע שהכנסת תחזור למסורת שלה ולא תחוקק חוקים עוקפי בג"צ.

אופיר פינס-פז: נקודה.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שזו גם עמדת מפלגת העבודה, תמיד הייתה.

אופיר פינס-פז: אחרי בג"צ קציר סיעת העבודה קיבלה החלטה – ואני אומר את זה לחבריי ממפלגת העבודה – ואל תתבלבלו.

שי חרמש: גם של אורית נוקד?

אופיר פינס-פז: גם של אורית נוקד.

שי חרמש: גם של הקיבוצים והמושבים?

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: אם יש להם עמדה אחרת, יואילו ויבואו לסיעה ויבקשו לשנות את ההחלטה.

אופיר פינס-פז: אני מדבר בשם ההחלטה שהתקבלה בסיעת העבודה ברוב גדול ונדמה לי שאפילו פה אחד.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם איך פותרים את הבעיות האלה.

אופיר פינס-פז: אתם רוצים ישובים קהילתיים עם צביון יהודי?

אופיר פינס-פז: אין לי שום בעיה עם הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: ציונות בגליל ובנגב, אין לי שום בעיה עם הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: להפך, אני חושב שיש שם דברים מאוד מאוד יפים, אבל תחת העיקרון שאני אמרתי, שלא פוסלים אף אחד.

אופיר פינס-פז: מי שרוצה לבוא, ערבי, חרדי, מתנחל, מה זה משנה?

אופיר פינס-פז: חילוני לקהילה חרדית, יהודי לקהילה ערבית, אם הוא רוצה לבוא, הוא צריך לדעת דבר אחד: שהוא צריך לכבד את אורח החיים של הקהילה.

אופיר פינס-פז: הוא צריך להשתלב בקהילה ולא לגרום לקהילה להפוך את עצמה להיות הוא.

אופיר פינס-פז: זה הכל.

אופיר פינס-פז: זה הכלל.

קריאה: הוא יהפוך לרוב.

אופיר פינס-פז: הוא לא יהיה רוב.

אופיר פינס-פז: תפסיקו לפחד שיהיה רוב.

חנא סוייד: ואם הוא יהיה רוב, אז מה?

חנא סוייד: הוא יהיה רוב.

אופיר פינס-פז: יש שתי דרכים להתמודד עם העניין.

אופיר פינס-פז: או לתת גם למגזרים האחרים לבנות ישובים קהילתיים או לחילופין לתת להם בכלל לבנות.

אופיר פינס-פז: חברים, אתם שאלתם את עצמכם איך נצרת עלית הגיעה למצב ש-30-40 אחוזים מהישוב הם ערבים?

אופיר פינס-פז: מישהו שאל את עצמו?

איטה ילין: כן.

איטה ילין: מפני שכל נצרת עלית עולה למעלה.

איטה ילין: הם רוצים לגור למעלה.

אופיר פינס-פז: לא, כי לא בונים בנצרת.

איטה ילין: יש להם בנייה.

אופיר פינס-פז: אין להם.

אופיר פינס-פז: חברים, צריך לומר את האמת והאמת היא שלא נותנים בישובים.

אופיר פינס-פז: יושב כאן ראש מועצה במשגב, הוא יכול להסתכל מהבית שלו ולראות מה קורה בסחנין וכמה מאשרים שם לעומת גודל הישוב כמובן.

אופיר פינס-פז: חברים, זה לא יעזור, ואני בעד משגב, אבל אני גם לא בעד לחנוק את סחנין ומוכרחים להחליט מה רוצים וישראל לא מחליטה מה הם רוצים.

אופיר פינס-פז: אנשים לא יכולים לגור על הירח.

קריאה: לסחנין יש עתודות קרקע.

אופיר פינס-פז: כן, אבל כמה תושבים מתגוררים במקום?

אופיר פינס-פז: שייבנו לגובה.

אופיר פינס-פז: אין לי בעיה.

ישראל חסון: תבדוק את הנתונים.

ישראל חסון: בכל התחומים עליהם אתה מדבר, הם לא תואמים.

טלב אלסאנע: מאז קום המדינה ועד היום הוקמו 800 ישובים יהודים ואף לא ישוב ערבי אחד.

דוד רותם: אם אתה תמשיך עם הדברים האלה, אני אוציא אותך.

טלב אלסאנע: תן את הנתון האמיתי.

דוד רותם: אתה מפריע כל הזמן.

אופיר פינס-פז: באופן טבעי העניין הקהילתי הוא גם מוכר.

אופיר פינס-פז: אנשים רוצים לגור עם אנשים שהם דומים להם, עם אורח חיים דומה לשלהם, עם תפיסת עולם דומה לשלהם, אין בעיה עם זה.

אופיר פינס-פז: אבל חוסמים את המיעוט מלבוא ולהיות חלק מדבר כזה שבסך הכל משקף את הרוב.

שי חרמש: איזה מיעוט?

שי חרמש: לחוק הזה יש מיעוט?

אופיר פינס-פז: זאת התוצאה של זה.

שי חרמש: זה נוגע לקהילה.

אופיר פינס-פז: לכן אני חושב שהחוק הזה הוא חוק מיותר.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאפשר להתקדם לפיתוח הגליל והנגב בלי צורך בחקיקה הזאת שהיא חקיקה שיוצרת מתח מיותר.

אופיר פינס-פז: זאת חקיקה שעומדת בניגוד לתפיסת הבג"צ ולבג"צ קעדן.

אופיר פינס-פז: אני מציע גם לישראל חסון וגם לשי חרמש לסגת מהצעת החוק שלהם.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אני מודה לך.

אחמד טיבי: מיד עם כניסתי לכנסת ב-1999 הגשתי הצעת חוק לגבי הקצאת קרקע שוויונית כדי להקים ישוב עירוני חדש.

אחמד טיבי: עיר ערבית חדשה או ישוב קהילתי או ישוב רגיל בגליל ובמשולש.

אחמד טיבי: זה נובע מהעובדה שמאז קום המדינה ועד היום לא הוקם אף לא ישוב ערבי אחד.

קריאה: עיירות בנגב.

אחמד טיבי: אמרתי בגליל ובמשולש.

אחמד טיבי: אמרתי בגליל ובמשולש.

אחמד טיבי: כנראה יש אנשים שיש להם שמיעה סלקטיבית.

אחמד טיבי: אגב, גם לגבי הנגב, הרי הפקיעו את הקרקעות שלהם, סילקו אותם מהאדמות שלהם וקיבצו אותם במקום צר מלהכיל את כלל התושבים, וכך זה גם ברהט.

אחמד טיבי: לא בכדי המדינה לא הקימה אף לא ישוב ערבי אלא בדיוק מאותם שיקולים שמציין היושב ראש, משיקולים ציוניים.

אחמד טיבי: יש מי שחושב שאת הטוב הכללי מחלקים רק לקבוצת הרוב, שהערבים הם לא חלק מהאזרחים השווים ואזרחות שווה וחלוקת משאבים שייכת רק למי שנכנס לתוך הגדרת המדינה, ואתה אמרת שזאת מדינה ציונית יהודית.

דוד רותם: נאמנות אמרתי.

אחמד טיבי: הנאמנות הזאת היא ערך לעתים פשיסטי.

אחמד טיבי: נאמנות מוחלטת לערך המדינה.

אחמד טיבי: אתה רוצה נאמנות לאידיאולוגיה שאתה אומר שהיא אידיאולוגיה ציונית.

דוד רותם: מדינה יהודית.

אחמד טיבי: איך אתה מבקש מערבי להיות נאמן לערך שהוא יותר ציוני מאשר יהודי והוא אחר, שונה ממך?

אחמד טיבי: מה עוד שכל הערבים במדינה הזאת נולדו כאן, אבל לא כל היהודים במדינה היהודית נולדו כאן אלא חלקם מהגרים וחלקם מהגרים פשיסטים.

מיכאל בן-ארי: שבים למולדתם.

אחמד טיבי: אפילו אם תתקבל הגרסה שלך, יש מידה של ענווה לאומית.

אחמד טיבי: אם אתה מגיע לבית שיש לו בעלים ואתה רוצה להשתלט על הסלון ועל המטבח למשל, לפחות תהיה ענו.

דוד רותם: הבית של מי?

מיכאל בן-ארי: הבית שלנו.

מיכאל בן-ארי: אלפיים שנה לא הקמתם כלום, רק טינופת הייתה כאן.

מיכאל בן-ארי: מי שעשה כאן משהו, אלה רק היהודים.

מיכאל בן-ארי: אתה מדבר על פשיזם?

דוד רותם: אני באתי לבית של מי?

מיכאל בן-ארי: רק מחלות הבאתם לכאן.

מיכאל בן-ארי: מה הבאתם לכאן?

מיכאל בן-ארי: אתם לא בניתם כאן כלום.

מיכאל בן-ארי: לא ייבשתם ביצות, לא הקמתם ערים ולא עשיתם כלום.

מיכאל בן-ארי: מה עשיתם כאן?

מיכאל בן-ארי: אנחנו הבאנו את כל הדבש.

דוד רותם: חבר הכנסת בן ארי.

דוד רותם: אין לכם שום זכות קניין.

דוד רותם: אתה טוען שלכובש שמגרש אנשים יש זכות קניין.

טלב אלסאנע: אנחנו לא גירשנו אתכם.

אחמד טיבי: ראשית, לא נותנים לבנות ישובים.

אחמד טיבי: שנית, למי לא נותנים לבנות ישובים?

אחמד טיבי: לקבוצה אתנית, לקולקטיב שהפקיעו לו את האדמה שלו גם ב-1948 וגם במשך עשרות שנים לאחר מכן.

אחמד טיבי: גם הורסים באופן סיסטמתי את הבתים שלו כי לא נותנים אישור לבנות.

אחמד טיבי: יש רושם בעולם לפחות שריבוי טבעי הוא רק של מתנחלים.

אחמד טיבי: יש למשל צרכים אנושיים טבעיים של הקולקטיב הערבי במדינת ישראל, למשל לריבוי טבעי, להתרחבות, לבנות ישוב ערבי חדש שיהווה מקום להקרנה תרבותית אורבנית, להתחדשות, אבל הדבר הזה לא ניתן.

אחמד טיבי: על ידי מי הוא לא ניתן?

אחמד טיבי: על ידי אנשים כמוך.

דוד רותם: מי נכנסת לכנסת?

אחמד טיבי: ב-1999.

דוד רותם: מי היה ראש הממשלה?

אחמד טיבי: מה זה חשוב?

אחמד טיבי: ברק.

דוד רותם: כי אתה מדבר על אנשים כמוני.

דוד רותם: אתה מעליב את אופיר פינס.

דוד רותם: הוא יאמר לך שברק הוא לא כמוני.

אחמד טיבי: לא, אנשים כמוך.

דוד רותם: שיהיה לך ברור, אני לא כמו ברק.

אחמד טיבי: אגב, כל הממשלות בישראל היפלו את הציבור הערבי ומנעו ממנו להקים ישובים חדשים והקצאת קרקע.

אחמד טיבי: לא רק מה שקרוי אנשי ימין כמוך אלא מי שמתיימרים להיות אנשי מרכז.

אחמד טיבי: אם תאמר לאהוד ברק שהוא איש שמאל, הוא ייתן לך סטירה.

אחמד טיבי: לכן, אדוני היושב ראש, בהצעת החוק הזאת אתה אומר את זה וגם חברת הכנסת חוטובלי, אתם אומרים את זה בצורה הגלויה ביותר שלא כמו חבר הכנסת חסון שמנסה לדבר פוליטיקלי קורקט ולא ללכת ימינה או שמאל.

אחמד טיבי: אתה אומר את הדברים כהווייתם מבחינת החוק.

אחמד טיבי: אתה מתמודד עם עצמך כבעל הצעות גזעניות ופשיסטיות ביותר בכנסת הזאת.

דוד רותם: אני לא מתמודד עם זה.

דוד רותם: אני ישן מצוין.

אחמד טיבי: אתה מנסח את עצמך כל פעם מחדש.

דוד רותם: אני מודיע לך שאני לא מתמודד עם זה.

דוד רותם: אני ישן עם זה מצוין.

אחמד טיבי: אתה מנסח את עצמך כל פעם מחדש.

אחמד טיבי: כל שבוע אתה מנסח את עצמך.

דוד רותם: כמו שאמרתי לך לא פעם ולא פעמיים.

דוד רותם: אם אני צריך להגן על מדינת ישראל כמדינה יהודית ועל התושבים היהודים במדינת ישראל, כן, אני אנסח את הצעות החוק שלי.

דוד רותם: אני לא מתבייש בזה.

אחמד טיבי: מה מטרת החוק?

אחמד טיבי: למה בא החוק הזה לעולם?

אחמד טיבי: אמר חבר הכנסת חסון בג"צ קעדן.

אחמד טיבי: כמה מקרים כאלה יש?

אחמד טיבי: אגב, הערבים לא נוהרים לגור בישובים קהילתיים יהודים.

אחמד טיבי: הערבים רוצים לגור בישובים משלהם.

דוד רותם: יופי.

דוד רותם: אז תקים להם ישובים ותעזוב אותי.

אחמד טיבי: על בסיס ספורדי.

אחמד טיבי: החלטתו של אזרח לגור בישוב זה או אחר, היא החלטה אזרחית ממדרגה ראשונה.

אחמד טיבי: אסור לחסום אותה אבל הצעת החוק באה כדי לחסום אותה.

אחמד טיבי: אגב, אין חוק במדינת ישראל – דיברו כאן על ישובים ערבים – לפיו אסור ליהודים לבקש לגור בישוב ערבי.

אחמד טיבי: אין חוק כזה.

דוד רותם: נכון.

אחמד טיבי: אנחנו גם לא ביקשנו לחוקק חוק כזה וזה לא מקרה שאנחנו לא מבקשים את זה.

דוד רותם: אתה מכיר את החיילים הנוצרים של צד"ל שאתם לא נותנים להם להיכנס לכנסיות?

אחמד טיבי: אתה אומר צד"ל.

דוד רותם: אני שואל אותך לגבי החיילים של צד"ל.

אחמד טיבי: התשובה בגוף השאלה.

אחמד טיבי: אתה אומר צד"ל.

אחמד טיבי: מה הם קשורים אלינו?

דוד רותם: הם באים להתפלל בכנסיות.

דוד רותם: הם עזרו למדינת ישראל ולכן היום הם גרים במדינת ישראל.

אחמד טיבי: יש להם זכות שיבה ציונית?

דוד רותם: הם היו גרים במדינת ישראל והם רוצים להתפלל אצלכם בכנסיות.

דוד רותם: אתם נותנים להם להיכנס לישובים הערבים?

אחמד טיבי: תבנה להם כנסיה בישוב שלך.

דוד רותם: הבנתי.

דוד רותם: אז אתה מדבר על גזענות.

חנא סוייד: לכנסיה שלו הוא מכניס אותם.

דוד רותם: הכנסייה שלו היא בית כנסת.

אחמד טיבי: החוק הזה, אני מסכים עם מי שאמר שאין חדש תחת השמש.

אחמד טיבי: הפרקטיקה במדינת ישראל היא לפי רוח החוק.

אחמד טיבי: עד עכשיו זה היה כך.

אחמד טיבי: זאת בדיוק הפרקטיקה.

אחמד טיבי: מה עושה החוק הזה?

אחמד טיבי: משתין מעל המקפצה.

אחמד טיבי: בדיוק זה מה שאתה עושה אבל בחקיקה.

אחמד טיבי: עד לפני כמה שנים, אחרי שנכנסתי לכנסת, הגזענות לא הייתה חקוקה ממש בחוקים ובספר החוקים, אבל מאז אני חבר כנסת אני ער לכך.

אחמד טיבי: אגב, גם בשתי הכנסות האחרונות.

אחמד טיבי: יש מבול של הצעות חוק גזעניות.

אחמד טיבי: אתם פשוט לא מתביישים.

דוד רותם: אנחנו לא מתביישים להגן על מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אחמד טיבי: סגן שר החוץ לא יכול להגן באו"מ על הצעות חוק כאלה.

דוד רותם: אתה חושב שאני צריך להתבייש, אבל לא יעזור לך.

דוד רותם: אני לא מתבייש כי אני רוצה להגן על מדינת ישראל כמדינה יהודית.

דוד רותם: יש לך טעות.

אחמד טיבי: לכן אדוני היושב ראש, נכון אמרו מי שאמרו שאלה שעוברים מנצרת לנצרת עלית, לא עוברים משיקולים אידיאולוגיים, בניגוד למה שאומרים, אלא בגלל שלא נותנים להם לבנות.

אחמד טיבי: יש מצוקה קשה מנשוא ולכן הם נאלצים לעבור, מה עוד שבמקור זאת האדמה שלהם.

דוד רותם: הכל שלכם.

אחמד טיבי: האדמה הופקעה.

מיכאל בן-ארי: תכף נשלם לך שכר דירה.

מיכאל בן-ארי: הכל שלכם.

אחמד טיבי: רק לפני כמה שנים היא הופקעה.

אחמד טיבי: לפני עשרים שנים היא הופקעה מערבים בנצרת.

אחמד טיבי: לכן אדוני היושב ראש, כאשר דיבר אופיר פינס וציטט ממגילת העצמאות, אתה אמרת לו שהוא מדבר שטויות.

אחמד טיבי: עם אנשים כמוך מגילת העצמאות לא הייתה עוברת בהצבעה בכנסת הזאת ואני קובע את זה חד משמעית.

אחמד טיבי: אני לא רוצה להביך אתכם, מישהו אחר, אולי ניצן הורוביץ צריך להביך אתכם ולהביא את זה להצעה.

אחמד טיבי: אתה כל הזמן מדבר על מדינה יהודית.

אחמד טיבי: מדינת ישראל המוגדרת כמדינה יהודית ודמוקרטית בחוק יסוד, אתה צודק, היא כזאת, אבל היא דמוקרטית כלפי יהודים ויהודית כלפי ערבים וזה כל ההבדל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיכאל בן-ארי: היושב ראש, אני חבר ועדה ואני רוצה להתייחס.

דוד רותם: אתה נרשמת אחרון ואתה תהיה אחרון הדוברים.

דוד רותם: אני מצטער, אנשים הגיעו בזמן ונרשמו.

דוד רותם: חבר הכנסת סוייד, בבקשה.

חנא סוייד: תודה אדוני היושב ראש.

חנא סוייד: אני רוצה לומר שהאמת היא שאני לא מכיר הרבה אזרחים ערביים שמתדפקים על דלתות הישובים הקהילתיים היהודים ורוצים לגור שם.

חנא סוייד: אני מכיר משפחות ערביות שגאות בלאומיות שלהן, הן נהנות ממקום הישוב שלהן, ועבורן זה לא סוף העולם לגור בישוב קהילתי.

חנא סוייד: כך שצריך לקחת את זה בפרופורציה הנכונה.

חנא סוייד: זה לא שלאנשים חסר ורוצים להתחכך עם יהודים בישובים קהילתיים.

חנא סוייד: זה לא המצב.

חנא סוייד: יחד עם זאת, אני רוצה לומר – וזה כלל מאוד אנושי ואוניברסלי – שאם אתה אוסר על מישהו דבר מסוים שהוא חושב שזאת זכות שלו, הוא דווקא רוצה אותו, גם אם הוא יכול לחיות בלי אותה זכות.

חנא סוייד: זה המקרה הקלאסי של הדבר הזה.

חנא סוייד: אני לא מכיר אלפי משפחות שכאילו רוצות להיכנס לישובים הקהילתיים ולכן כל החוק הזה הוא מיותר, הוא כדי להראות ולהשמיע סיסמאות ציוניות ריקות מתוכן.

חנא סוייד: למעשה אין לו כל ערך חקיקתי.

דוד רותם: אז למה אתה מתנגד לו?

דוד רותם: תסכים לו.

חנא סוייד: אני אומר לך.

חנא סוייד: הוא חוק גזעני, הוא חוק אפרטהייד.

חנא סוייד: יש חוק שנחקק בדרום אפריקה והוא אסר על אזרחים שחורים לגור באזורים בהם גרים לבנים.

חנא סוייד: זה חוק אפרטהייד.

חנא סוייד: לכן אני מתנגד לחוק הזה.

דוד רותם: במה זה דומה?

דוד רותם: אתה יכול לגור איפה שאתה רוצה.

ישראל חסון: חבר הכנסת סוייד, תראה לי סעיף אחד.

דוד רותם: חבר הכנסת חסון, אתה משכת אותם לזה.

ישראל חסון: תסלח לי, אני שמעתי כבר שמחלקים כאן ציונים.

ישראל חסון: לא יכול להיות שיאמרו על חבר כנסת שהוא גזען מבלי שתהיה לו זכות הגנה.

דוד רותם: לא.

דוד רותם: הם לא אומרים את זה עליך.

דוד רותם: הם מתייחסים לחוק שלי.

ישראל חסון: לא.

דוד רותם: הם מדברים על החוק שלי.

ישראל חסון: תראה לי סעיף אחד בו כתוב שלך אסור להתקבל.

חנא סוייד: אדוני היושב ראש, אתה כבעל עניין צריך להפריד בין התפקיד שלך כיושב ראש הישיבה לבין בעל עניין.

חנא סוייד: אתה נכנס לניגוד אינטרסים כאן ולכן אתה יותר מדיי פעיל.

ישראל חסון: חבר הכנסת סוייד, איפה כתוב שאסור לך לגור?

דוד רותם: מכיוון שזה חוק שלי, עשיתי ישיבה כי אחרת הייתי מצביע עליו בשעה 09:05 כמו שאני רגיל.

ישראל חסון: חבר הכנסת סוייד, כאשר חוזרים על שקר עשר פעמים, זה לא הופך אותו לאמת.

ישראל חסון: תראה לי סעיף אחד שכתוב איפה אסור לך לגור בגליל.

ישראל חסון: תראה לי סעיף אחד כזה.

חנא סוייד: אתה רוצה עוד למנוע ממני לגור בגליל?

חנא סוייד: אני גר בגליל.

ישראל חסון: אני לא רוצה.

ישראל חסון: תראה לי סעיף כזה.

ישראל חסון: אם תחזור על זה עשר פעמים, זה לא יהפוך לאמת.

ישראל חסון: אתם משחקים בעובדות.

חנא סוייד: עד עכשיו מי ששיחק בנתונים, זה אתה חבר הכנסת חסון.

חנא סוייד: אתם מדברים על מדינה יהודית.

חנא סוייד: אתם רוצים לומר שהיישום של מדינה יהודית או מדינה יהודית דמוקרטית, אלה חוקים כאלה?

חנא סוייד: אני לא כל כך נבהל ממדינה יהודית ודמוקרטית, אבל כאשר פורטים את זה לחוקים כאלו, אני מתחיל לחשוש.

דוד רותם: אתה רוצה הצהרות כלליות.

דוד רותם: אני רוצה לחיות כאן.

חנא סוייד: בסדר גמור.

דוד רותם: זה ההבדל בינינו.

חנא סוייד: שיבושם לך.

חנא סוייד: אבל אני אומר לך שאם זאת המשמעות של מדינה יהודית ודמוקרטית, זה איום ונורא כי פורטים את זה ממש לגזענות ולאפרטהייד, דבר שלא יכול להתקבל על הדעת.

דוד רותם: הוא הרי מתנגד למדינה יהודית ולא חשוב מהי.

חנא סוייד: חבר הכנסת חסון, נכון, הוא ניסה לעדן את זה והוא דיבר על העיקרון של הפרדה אבל שוויון.

חנא סוייד: הוא אומר שהוא לא רוצה לפגוע בערבים, אבל שיגורו לבד והיהודים יגורו לבד.

חנא סוייד: העיקרון של הפרדה אבל שוויון, הוא עיקרון שהוכר גם בארצות הברית כעיקרון גזעני כי זה פטרנליסטי, זה לא מסתכל על בני אדם מסוג אחר, מגזע אחר ומלאום אחר בצורה שווה.

חנא סוייד: אומרים להם, אתם תהיו רחוקים, בסדר, אבל אני רוצה להיות לבד.

חנא סוייד: כך שזה גם לא פתרון, הפרדה אבל שוויון.

חנא סוייד: זה לא פתרון וזה לא מתקבל על הדעת.

חנא סוייד: הבעיה כאן, כפי שהציג אותה חבר הכנסת חסון, היא לא בעיה של ועדת הערר.

חנא סוייד: הבעיה היא של הקריטריונים שרוצים להכניס לוועדת הערר.

חנא סוייד: שתהיה ועדה פנימית, שתהיה ועדה חיצונית, זה לא חשוב אבל חשוב איזה קריטריונים, שהקריטריונים של ועדות הערר יהיו קריטריונים לא מפלים.

חנא סוייד: הדבר האחרון שאני רוצה לומר.

חנא סוייד: אנחנו מדברים כאן לא על מישהו שיש לו חלקת אדמה והוא אחראי וחופשי להכניס בה את מי שהוא רוצה ולהוציא ממנה את מי שהוא רוצה.

חנא סוייד: כאן מדובר ברכוש ציבורי.

חנא סוייד: כאן מדובר בקרקעות מדינה שכל אחד מהיושבים כאן, יש לו בהן את אותה זכות.

חנא סוייד: לכן אנחנו לא מדברים על כך שזה שלי ואתה תלך לשלך.

חנא סוייד: כאן יש פגיעה בעקרונות השוויון, בעקרונות הצדק החלוקתי, בעקרונות המידתיות, בכל העקרונות שאפשר להעלות על הדעת, שלא לדבר כמובן על כך שזה חוק עוקף בג"צ ואני אומר שהכנסת הזו עוסקת בחוקים עוקפי בג"צ יותר מאשר כל חוק אחר או כל החוקים האחרים.

דוד רותם: כי בכנסת הזו למדו את הספרים של אהרן ברק שאומר שצריך לעשות חוקים עוקפי בג"צ.

חנא סוייד: אני כחבר כנסת וכחבר הוועדה הזו אומר שאנחנו ניאבק בחוק הזה עד הסוף, אבל בשלב מסוים אני אחשוב לא להצביע נגד החוק הזה.

חנא סוייד: שיבושם לכם.

חנא סוייד: דיבר כאן סגן שר החוץ.

חנא סוייד: סגן שר החוץ יכול לדבר על זה בוושינגטון?

חנא סוייד: אני רוצה לשאול אותו את השאלה הזאת.

חנא סוייד: הדבר הזה לא יישאר כאן בישראל ולא יישאר בכנסת אלא הוא יעלה על כל במה.

דוד רותם: אתה מאוד מפחיד אותי.

דוד רותם: אתה ממילא הולך לכל המקומות האלה ומלכלך עלינו.

דוד רותם: אז מה אתה מפחיד אותי?

חנא סוייד: יש עוד גיבורים ממך שכנראה כן מפחדים.

דוד רותם: יכול להיות.

חנא סוייד: אחרי מה שקרה לפני שבוע או שבועיים.

חנא סוייד: תתחיל קצת לפחד.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: חבר הכנסת טלב אלסאנע , אחריו חבר הכנסת מולה, אחריו חבר הכנסת זחאלקה, אחריו חבר הכנסת חנין, אחר כך חבר הכנסת הורוביץ, אחריו חבר הכנסת בן ארי ואחריו חבר הכנסת נסים זאב.

מיכאל בן-ארי: אני חבר ועדה.

דוד רותם: אדוני יגיש תלונה ליושב ראש הכנסת.

טלב אלסאנע: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת.

טלב אלסאנע: עצם העובדה שהנושא הזה נדון בוועדת החוקה - כאשר מדובר על ישובים, זה אמור להיות בוועדת הכלכלה - זה לא יכול להכשיר את שרץ הגזענות שבהצעת החוק.

טלב אלסאנע: הצעת החוק הזאת היא ממש מתחרה בהצעת חוק זהה.

דוד רותם: אני מקווה שאתה מדבר על הצעת החוק שלי ולא על הצעת החוק של ישראל חסון.

טלב אלסאנע: כן.

טלב אלסאנע: הצעת החוק הזאת היא הצעת חוק זהה שנחקקה על ידי האפרטהייד.

טלב אלסאנע: מה זאת אומרת אפרטהייד?

טלב אלסאנע: הפרדה על רקע גזעני.

טלב אלסאנע: מפרידים אותם על רקע גזעני.

טלב אלסאנע: לבן במקום אחד, שחור במקום שני, צבעוני במקום שלישי.

טלב אלסאנע: גם במדינת ישראל יש לבנים, שחורים ויש גם צבעונים.

טלב אלסאנע: האשכנזים הם לבנים, הערבים הם שחורים והמרוקאים הם צבעונים.

דוד רותם: איפה אתה גר?

טלב אלסאנע: אני גר במדינת ישראל.

דוד רותם: איפה?

דוד רותם: באיזה ישוב?

טלב אלסאנע: בכפר לקיע, בנגב.

דוד רותם: אני יכול לקנות בית אצלך?

טלב אלסאנע: אהלן וסהלן.

טלב אלסאנע: אתה מוזמן.

טלב אלסאנע: אתה לא תגור אפילו דקה אחת במקום.

טלב אלסאנע: אין תשתית ראויה במקום ואין כלום.

טלב אלסאנע: אני לא גזען כמוך.

טלב אלסאנע: אתם, היהודים, לא באים לגור בישובים הערביים כי אתם לא רוצים לגור שם ולא בגלל שהערבים מתנגדים ולא בגלל שיש ועדת קבלה.

טלב אלסאנע: אני אומר לך שאם תבוא לגור בישובים הערביים, זאת תהיה סיבה לשפר את התשתית.

טלב אלסאנע: לכן את הטיעון הזה צריך להוריד.

טלב אלסאנע: באופן שיטתי יש כאן מדיניות גזענית שמחסלת את שארית הדמוקרטיה הישראלית ומזמן עברתם את השלב של הגזענות ואתם בשלב של אפרטהייד, הפרדה על רקע גזעני.

טלב אלסאנע: יש אמנה בינלאומית על פשעים של מי שאחראי למדיניות של אפרטהייד וזה מוגדר כפשע בינלאומי והאחראים עליו יכולים להישפט.

דוד רותם: אתה עכשיו אומר לי שאני לא צריך לנסוע ללונדון כי אתם תוציאו לי צו מעצר.

טלב אלסאנע: אם תמשיך במצב הזה, זה יכול להגיע לזה.

דוד רותם: כבר הלכתם לגולדסטון.

טלב אלסאנע: יותר גרוע מגולסטון.

טלב אלסאנע: החבר שלך דני אילון מסתובב ולא יכול להסביר את הפשע האיום ונורא הזה.

טלב אלסאנע: כאן יש אפרטהייד.

טלב אלסאנע: יש היום שכונות של היהודים עם חומות, יש מועדוני לילה שאסור לערבים או למרוקאים או לתימנים להיכנס אליהם, יש בתי ספר כאלה.

טלב אלסאנע: קראתי על בית ספר – אני חושב באלעד – אשכנזי שלא מקבלים אליו ספרדיות.

קריאה: כל הכבוד להם.

דוד רותם: מה?

טלב אלסאנע: קראתי שבפתח תקווה ובחולון לא מקבלים אתיופים לבתי הספר וזה כאשר אומרים אחינו האתיופים.

טלב אלסאנע: זה אפרטהייד.

טלב אלסאנע: אתם חברת אפרטהייד.

טלב אלסאנע: אתם צריכים להסתכל לעצמכם בראי ולומר הנה האפרטהייד הגיע.

טלב אלסאנע: לא יכול להיות שאתם באים ואומרים שאם אנחנו הערבים צריכים לקבל את הזכויות האזרחיות השוות, אנחנו צריכים להתגייר.

טלב אלסאנע: לעולם לא נתגייר, לעולם לא נהיה יהודים, לעולם לא נהיה ציונים, אנחנו נישאר פלשתינים גאים.

דוד רותם: ותעברו לפלשתין.

טלב אלסאנע: נתבע את הזכויות שלנו לשוויון מלא כאן.

דוד רותם: תלכו לפלשתין.

דוד רותם: תודה רבה לך.

טלב אלסאנע: לא סיימתי את דבריי.

דוד רותם: אתה חייב כי יש עוד דוברים.

טלב אלסאנע: נתת אפשרות להרצאות של אילון ושל אחרים.

טלב אלסאנע: תן לי לסיים את דברי.

טלב אלסאנע: אני חבר ועדה ותן לי להשלים את דבריי.

דוד רותם: יש לך עוד דקה.

טלב אלסאנע: יש שלושה טיעונים שהועלו על ידך ועל ידי סגן השר.

טלב אלסאנע: ראשית, נאמר כיבוש האדמה.

טלב אלסאנע: אני מודה שאתם כובשים ולא משחררים ואין לכם זכויות באדמה הזאת.

טלב אלסאנע: אומרים שמגרשים אותנו.

טלב אלסאנע: זאת בעיה פסיכולוגית.

טלב אלסאנע: אתם סובלים מרדיפה וצריכים לקבל טיפול פסיכיאטרי ולא טיפול משפטי.

טלב אלסאנע: אני רוצה לומר שחברי הכנסת חסון ושי חרמש ניסו לייפות את הדבר המכוער הזה.

טלב אלסאנע: אני מפנה אותך לסעיף 1, פסקה (3), שם מוגדר ישוב כפרי: "ישוב בגליל או בנגב המאוגד כאגודה שיתופית שהרשם סיווג אותו כקיבוץ".

טלב אלסאנע: יש קיבוץ ערבי במדינת ישראל?

טלב אלסאנע: אין.

שי חרמש: תקימו.

טלב אלסאנע: אני מסכים שהחוק יעבור ברגע שנאמר שלערבים מותר להתאגד ולקבל שטח.

טלב אלסאנע: לא לשקר ולא לרמות.

דוד רותם: אנחנו נדון בסעיף ואז תוכל להתייחס.

טלב אלסאנע: אני רוצה להציג את האבסורד שבחוק.

טלב אלסאנע: תרשה לי.

דוד רותם: כבר הצגת.

טלב אלסאנע: לא.

טלב אלסאנע: משפט אחרון.

טלב אלסאנע: תרשה לי משפט אחרון.

טלב אלסאנע: גם חוק פשיסטי, גם גזעני וגם לא נותן לי זכות דיבור?

טלב אלסאנע: תרשה לי.

טלב אלסאנע: מושב שיתופי ערבי, אין.

טלב אלסאנע: מושב עובדים ערבי, אין.

טלב אלסאנע: כפר שיתופי, אין.

טלב אלסאנע: אבל האבסורד הגדול ביותר, ואני מפנה אותך לסעיף 6(ב) האומר שלוועדת הקבלה זכות לשלול זכות קניין.

טלב אלסאנע: זה דבר איום ונורא.

טלב אלסאנע: מה נאמר שם?

טלב אלסאנע: הקצאת זכויות במקרקעין לאדם בישוב קהילתי לרבות מכוח דין ובכלל זה מכוח ירושה על פי צוואה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, ועדת הקבלה יכולה לשלול זכות שבאה מכוח ירושה או מכוח דין או מכוח הצוואה.

טלב אלסאנע: אתה רוצה לתת לזה יד?

טלב אלסאנע: זה דבר שהוא נוגד זכויות יסוד בכל משטר דמוקרטי.

דוד רותם: תודה רבה.

דוד רותם: חבר הכנסת מולה.

שלמה מולה: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר לך שהפרובוקציה שלכם עברה את כל הגבול.

שלמה מולה: אני לא חושד בחבריי, חברי הכנסת חסון וחרמש, אבל יש לי בעיה עם הגישה שלך והגישה של סגן שר החוץ.

שלמה מולה: אפשר להתווכח על כל חוק, אפשר לומר על מה אנחנו מסכימים ועל מה אנחנו לא מסכימים, אפשר לומר שבסעיף זה אנחנו רוצים לשנות ובסעיף זה אנחנו לא רוצים לשנות, אבל כאשר אתם באים ואומרים שאתם רוצים שהחוק הזה כן יחוקק, קודם כל, בניגוד לדעתו של חבר הכנסת טלב אלסאנע, זה נכון שהחוק הזה יידון בוועדת החוקה.

שלמה מולה: החוק הזה בדיוק פוגע ונוגע לקיומה של מדינת ישראל יחד עם אזרחיה בשוויון זכויות מוחלט ללא הפרדת דת ומדינה, כפי שאמר חבר הכנסת אופיר פינס.

שלמה מולה: לכן זה עניין חוקתי לכל דבר.

שלמה מולה: מאחר שזה עניין חוקתי שנוגע בחוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, בחוקי היסוד הנוספים שלנו, אני חושב שנכון שזה יידון כאן.

שלמה מולה: אני חושב שבצעקות לא נוכל להגיע להישגים.

שלמה מולה: לפני שבאתי לכאן התייעצת עם שר הפנים לשעבר שהיה גם שר המשפטים, חבר הכנסת מאיר שטרית, ואומר לך מה הוא אמר.

דוד רותם: זה מהביומטרי.

דוד רותם: זה ששומר על זכויות האדם במאגר הביומטרי.

שלמה מולה: אני מבקש שגם היושב ראש לא יפריע לדוברים.

שלמה מולה: בסוף גם אתה הצבעת בעד המאגר הביומטרי.

שלמה מולה: הוא אמר לי שיכול להיות שבכלל לא היה צריך את החוק הזה.

שלמה מולה: הוא אמר שהיה כן צריך לשנות ולתקן את ועדות הקבלה הקיימות בהן מי שנותן כסף, מי שמשחדים אותו, הוא כן מקבל אישור בוועדות הקבלה.

שלמה מולה: אני מקווה שגם החוק הזה, אם הוא יעבור – אני מקווה שהוא לא יעבור במתכונתו אלא יהיו בו שינויים – צריך להכניס את כל שאלת גביית הכסף כעבירה פלילית, כך שאפשר יהיה להעמיד לדין את האדם שגובה כסף.

שי חרמש: אין כסף בפריפריה.

שלמה מולה: יש לי בעיה גם עם השיטה הקיימת.

שלמה מולה: אני יכול לתת לך דוגמאות של יוצאי אתיופיה.

שלמה מולה: בכל ועדות הקבלה בהן יוצאי אתיופיה הלכו להתקבל, הם נדחו ולא התקבלו.

שלמה מולה: הדבר הנוסף הוא שבאים ואומרים בהצעת החוק – ואני יודע שאמרת שנעבור סעיף סעיף ונדון – כאשר אני מסתכל בסעיף 6(ב)(2), מדברים על יכולתו הכלכלית של המועמד להקים בית בישוב קהילתי תוך פרק זמן קבוע וכן הלאה וכן הלאה, כך שאומרים שכל עוד אתה לא מראה לי מיליון דולר, אתה לא תתקבל לישוב.

שלמה מולה: גם מי שבפריפריה, אם לא ייתנו הטבות נוספות לאותם אנשים, הישובים האלה יהיו ישובים אליטיסטיים של אנשים שיש להם כסף, שיכולים לבוא להתיישב במקום, ומי שאין לו, לא יכול לעבור מתל אביב אליהם וגם לא מעיירות הפיתוח.

טלב אלסאנע: מה שאומר ישראל חסון, בסוריה אין הצעת חוק כזאת.

דוד רותם: תעבור לסוריה.

דוד רותם: יהיה לך יותר טוב.

טלב אלסאנע: זאת לא מדינה דמוקרטית.

שלמה מולה: אפשר היה לטפל בנגב ובגליל בצורה אחרת.

שלמה מולה: לפני שבועיים הממשלה העבירה החלטה במסגרת העדפות להעביר מיליוני שקלים ליהודה ושומרון, לישובים בהם אין עתיד והמדינה תיפרד מהם.

שלמה מולה: במקום זה היה צריך להעביר את הכסף לנגב ולגליל ולתת שוויון לכל האזרחים בסביבה.

דוד רותם: אני חושב שהממשלה למדה קצת מקדימה איך עושים את הדברים האלה.

דוד רותם: חבר הכנסת זחאלקה, בבקשה.

ג'מאל זחאלקה: כבוד היושב ראש, באחד הישובים הקהילתיים נקבע בתקנון הישוב שהישוב מושתת על ערכי הציונית וזאת הייתה הדרך למנוע מאזרחים ערבים להתקבל לישוב הזה.

ג'מאל זחאלקה: הצעת החוק מעגנת את העניין הזה ובה כתוב:

ג'מאל זחאלקה: התאמת המועמד להשקפת היסוד של הישוב הקהילתי כפי שזו הוגדרה בתקנון הישוב הקהילתי.

ג'מאל זחאלקה: כאן קבור הכלב.

ג'מאל זחאלקה: ועדת הערר דנה על פי התקנון הקיים.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, היא לא משנה את התקנון.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, היא כלי ריק מתוכן לצורך זה.

ג'מאל זחאלקה: לכן הכוונה ברורה.

ג'מאל זחאלקה: הכוונה היא לתת לגוף פרטי שקיבל קרקע ציבורית לקבוע מי כן ומי לא, על פי קריטריונים של כטוב בעיניו.

ג'מאל זחאלקה: הקריטריונים האלה באים לפסול בראש ובראשונה את הערבים.

דוד רותם: לא, ציונות זה לא הטוב בעיניה.

דוד רותם: ציונות זו הגדרה מאוד ברורה.

דוד רותם: אתה יכול להיות ציוני.

דוד רותם: תאמין לי שאתה יכול להיות ציוני.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יכול להיות ציוני.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו חיים בארץ וכאשר אנחנו מחוקקים חוק, אנחנו רוצים לדעת איך הוא יתממש במציאות.

ג'מאל זחאלקה: מכבסת המלים לא תעזור כאן.

ג'מאל זחאלקה: באים ואומרים למשל שמאז 1948 לא הוקם ישוב ערבי אחד לצורך פיתוח של האזרחים הערבים אלא הוקמו ישובים בנגב לצורך גירוש ואיסוף האזרחים הערבים בנגב, ולקחת את האדמות שלהם.

ג'מאל זחאלקה: המדיניות הרשמית היא לפזר אוכלוסייה יהודית ולכנס אוכלוסייה ערבית.

ג'מאל זחאלקה: זה מה שקרה בנגב ולצורך זה קמו הישובים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו תובעים שנים רבות שתוקם עיר ערבית, אבל דבר כזה לא קורה.

ג'מאל זחאלקה: לכן לומר לי שגם אני יכול, זה כמו לומר שגם לי וגם לו יש זכות לקנות ספינת פאר, לשנינו יש את הזכות אבל לו יש את ההון ולי אין את ההון.

ג'מאל זחאלקה: לך יש את המוסדות שמקימים את הישובים ומאתנו מונעים.

ג'מאל זחאלקה: בואו לא נגלגל עיניים.

ג'מאל זחאלקה: בדרום אפריקה מעולם לא אמרו שהם גזענים אלא אמרו שיש להם זכות להתפתחות נפרדת של הלבנים וזאת בדיוק הצעת החוק.

ג'מאל זחאלקה: היא מצטטת מילה במילה את הטענות של הגרועים שבגזענים בדרום אפריקה.

ג'מאל זחאלקה: אתם יכולים להתקבל למועדון של האפרטהייד בדרום אפריקה.

ג'מאל זחאלקה: כל מציעי הצעת החוק הזאת, כולל חבר הכנסת ישראל חסון, כולל חבר הכנסת שי חרמש וכולל אותך, אתה יותר בוטה, אבל חבר הכנסת חסון יותר מתוחכם ממך והוא עושה מכבסת מלים.

דוד רותם: אני אבקש ממך המלצה לאיזה מועדונים להתקבל.

ג'מאל זחאלקה: אתם מספקים לנו תחמושת כדי להוכיח את הסכנה של הגזענות.

דוד רותם: מי זה לנו?

ג'מאל זחאלקה: לנו, אנחנו.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו הקורבנות של הגזענות הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו הקורבן.

ג'מאל זחאלקה: אתם חונקים אותנו ולא מאפשרים פיתוח של הישובים הערבים.

ג'מאל זחאלקה: לא מאפשרים הקמת ישובים חדשים ואתם באים וסוגרים דלתות בפנינו.

ג'מאל זחאלקה: ההידרדרות לאפרטהייד תופסת תאוצה ואנחנו, כל אדם בר דעת, צריך לעמוד ולהדוף את הסחף הזה.

ג'מאל זחאלקה: מי שחושב שזה טוב ליהודים, הוא מוציא שם רע ליהדות.

דוד רותם: אדוני לא ידאג ליהודים.

ג'מאל זחאלקה: זאת מדינה יהודית ודמוקרטית.

ג'מאל זחאלקה: בשם היהדות מדכאים אותנו.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת דב חנין.

דב חנין: אדוני היושב ראש, ליבה של הצעת החוק הזאת נמצא בסעיף 6ב(א) ושם נקבע העיקרון שאומר שבכל אותם ישובים עליהם החוק חל, הקצאת זכויות מותנית בהמלצה של ועדת קבלה.

דב חנין: קודם כל, מבחינת העובדות, בואו נסכים שזה לב העניין.

דב חנין: כאן נמצא המרכז של הרעיון שמנסים לעגן אותו בחוק.

דב חנין: נאמר כאן, בצדק, שהחוק הזה הוא עקיפה של בג"צ.

דב חנין: אדוני היושב ראש אמר שהכנסת יכולה לעקוף בג"צ וזה נכון, היא יכולה, אבל השאלה אם היא צריכה, השאלה אם זה נכון, השאלה אם זה ראוי.

דוד רותם: השופט ברק אומר שזה ראוי מאוד.

דב חנין: השופט ברק לא אומר שזה ראוי מאוד.

דוד רותם: אומר שזה ראוי מאוד.

דב חנין: ממש לא אומר שזה ראוי מאוד.

דב חנין: אני אומר מה תפיסת העולם שלו.

דוד רותם: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה.

דוד רותם: יזרקו אותנו מהאולם.

דב חנין: אדוני היושב ראש, בבקשה, בלי קריאת ביניים.

דב חנין: לא יזרקו אותנו מהאולם.

דב חנין: אפילו את הערבים בינתיים עוד לא זורקים.

דב חנין: לכן אני אומר שהמנגנון הזה שאתם מציעים באופן מעשי יוצר מערכת של סינונים חברתיים דרמטיים ביחס לכל הישובים הרלוונטיים.

דב חנין: דיברו כאן הרבה מאוד על ערבים, אבל כמו שאמר חבר הכנסת מולה לפניי, זה יחול גם על אתיופים.

דב חנין: כמו שאמר חבר הכנסת הורוביץ, זה יחול גם על חרדים, זה יחול גם על הומוסקסואלים, זה יחול גם על אימהות חד הוריות.

דב חנין: אתם יוצרים את המערכת שמפרקת את החברה הישראלית ויוצרת אפשרות באופן לגיטימי וחוקי לסגור את הדלת בפני כל מי שלא מתאים לאותה קבוצה שבמקרה הנחלה הזאת ניתנה לה.

דב חנין: הדבר הזה, פירוק החברה הזה הוא הרסני, הוא נורא והוא מזיק.

דב חנין: זה מתחיל בערבים, אבל זה לא ייעצר בערבים.

דב חנין: זה לא ייעצר בערבים וזה יהרוס את החברה הישראלית כולה.

דב חנין: אני רוצה אדוני היושב ראש כן לדבר על ערבים כי אין ספק שהמטרה העיקרית של החוק הזה – ואתה אמרת את זה בצורה לפחות ישרה – אתה רוצה להגן על יהודים ואתה רוצה שיהודים יוכלו לחיות בלי ערבים.

דב חנין: נאמר כאן קודם לפניי שאם מה שאתה אומר – אתה לא אמרת את זה – זה עיקרון של הפרדה אבל שוויון, אמר בית המשפט העליון האמריקאי שהפרדה אבל שוויון היא לא שוויון.

דב חנין: למה?

דב חנין: כי יישובי משגב עם כל הכבוד הם לא בתנאים של סחנין.

דב חנין: זה לא שווה.

דב חנין: לחיות בסחנין, אני לא יודע אדוני היושב ראש אם היית שם לאחרונה, אבל אם לא היית, אתה מוזמן להגיע ותראה שלחיות בסחנין זה ממש לא לחיות ביישובי משגב.

דב חנין: שני תנאים לגמרי לגמרי שונים.

דב חנין: תמיד אותה קבוצה חברתית של המיעוט שמציעים לה להיות הפרדה אבל שוויון, בעצם מציעים לה בכלל לא להיות שווה.

דב חנין: אני רוצה לומר מעבר לזה.

דב חנין: אני מתקומם נגד החוק הזה לא רק כאדם, לא רק כדמוקרט, אלא אני מתקומם נגד החוק הזה – דיברו כאן הרבה על יהודים ועל יהדות – כיהודי כי אני זוכר שהעם שלי היה קורבן של אותם מועדונים חברתיים שכתבו בכניסה שהכניסה לכלבים ויהודים אסורה או הכניסה לשחורים, כלבים ויהודים אסורה.

דב חנין: אנחנו כיהודים, ויחד עם כל דמוקרט אחר בחברות בהן יהודים חיו, אנחנו התקוממנו נגד הדברים האלה שנעשו בשם ההומוגניות החברתית.

דב חנין: הרי הם נעשו ואמר מי שאמר שהוא רוצה שבמועדון הגולף שלו שיהיו נוצרים ופרוטסטנטים כמוני ולמה מכריחים אותו להיות עם שחורים ועם יהודים?

דב חנין: אנחנו כיהודים וכדמוקרטים התקוממנו נגד הדבר הזה.

דב חנין: אני שואל את עצמי, אני שואל אתכם חברי הכנסת, אני שואל את הציבור, איך מדינת ישראל הגיעה למקום שהיא עושה לערבים בישראל בדיוק את הדברים שהיהודים בעולם התקוממו נגדם?

דב חנין: איך הגענו לשפל הזה?

דב חנין: אני מציע שאם הגענו לשפל הזה, לפחות נדע לצאת ממנו.

דב חנין: תודה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: חבר הכנסת ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: אני מצטרף לדבריו של חברי חבר הכנסת דב חנין ולמה שציטט קודם חבר הכנסת אופיר פינס ממגילת העצמאות.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר לכם שיש הרבה ישובים שבאים אלי על רקע של מה שהם קוראים התחרדות והם אומרים – ואני יכול לנקוב ברשימה ארוכה של ישובים - שכדי לשמור על צביון החיים החופשי, החילוני, הם רוצים למנוע קבלת חרדים לישובים וזה על ידי סלקציה, על ידי כך שלא יוכלו לקנות דירות ולא יוכלו לשכור דירות, ואנחנו נמנע את זה מהם אם באופן כזה ואם באופן אחר.

ישראל חסון: ישובים קהילתיים של 500?

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: ישוב עם 500 בתים הוא לא ישוב כל כך קטן.

ישראל חסון: אתה יכול לנקוב בארבעה ישובים כאלה?

דוד רותם: לא.

דוד רותם: תן לו לסיים את דבריו.

דוד רותם: תשאל אותו אחר כך.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר לך שאני כחילוני – ותאמין לי שיש לי הרבה עניינים עם הממסד החרדי והמפלגות החרדיות – אני אומר לאותם אנשים שלא יעשו סלקציות בקבלה לישובים.

ניצן הורוביץ: הם אומרים לי שאני הרי חילוני כמוהם, הם רוצים שגם אנשים כמוני יוכלו לבוא ולגור במקום, ואני אומר להם שהכל טוב ויפה, אבל כאשר זה מתחיל עם סלקציה עם בן אדם אחד, זה עובר לבן אדם שני ולבן אדם שלישי, לאחד עם צבע עור כזה ועם עיניים כאלה ושערות כאלה.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב ראש, את זה אני אומר לאנשים שלי, לאנשים מהמגזר שלי, ואני אומר להם שלא יעשו סלקציות.

ניצן הורוביץ: על ישובים מבוססים שלא רוצים שייכנסו משפחות חרדיות כי חלילה ישנו להם את אורח החיים.

ניצן הורוביץ: אני אומר להם שייזהרו במה שהם עושים.

ניצן הורוביץ: לגופו של עניין, ואני אומר את הדברים לחבריי שי חרמש וישראל חסון.

ניצן הורוביץ: ברוב הישובים הקהילתיים וההרחבות, אורח החיים ממילא איננו שיתופי והמרקם החברתי אינו שונה מכל שכונה בכל ישוב בארץ שיש בה חיי קהילה.

ניצן הורוביץ: אני מצטט כאן מנייר העמדה של האגודה לזכויות האזרח, שאני חושב שהוא נייר מאוד ראוי ואני ממליץ לכם לקרוא אותו, במיוחד כאשר החוק חל גם על ישובים גדולים יחסית של עד 500 בתים, זאת אומרת, 500 משפחות.

ניצן הורוביץ: הניסיון המצטבר מראה שהשימוש העיקרי במערכת הסינון נועד לאפשר לאותן קבוצות אוכלוסייה שמתגוררות בישובים האלה ואשר נמנות על פי רוב על השכבות המבוססות באוכלוסייה זכות יתר לבחור.

דוד רותם: האגודה לזכויות האזרח כנראה לא נסעה צפונה מחיפה.

דוד רותם: היא לא הגיעה לעכו.

שי חרמש: לכרם בן זמרה, למנרה.

ניצן הורוביץ: אולי מפריע לשמוע את הדברים, אבל אלה הדברים האמיתיים.

ניצן הורוביץ: "מערכת הסינון הזאת נועדה לאפשר לאותן קבוצות אוכלוסייה המתגוררות בישובים אלה אשר נמנות על פי רוב על השכבות המבוססות באוכלוסייה בישראל זכות יתר לבחור את שכניהם כטוב בעיניהם ודרך כך לוודא כי לא יתקבלו לישוב אוכלוסיות בלתי רצויות, בראש ובראשונה ערבים, אך גם אנשים עם מוגבלויות, נשים חד הוריות, מזרחיים, דתיים וחרדים, כל ישוב לפי סוג האוכלוסייה שייסדה אותו".

שי חרמש: לא כתוב חרדים.

ניצן הורוביץ: אני אומר חרדים.

דוד רותם: עזוב.

דוד רותם: את זה כתבה האגודה לזכויות האזרח.

ניצן הורוביץ: "כל מי שאינו נראה לוועדת הקבלה – שאתם כאן מכשירים אותה בחוק הזה – מתאים למגורים בישוב מסיבה זו או אחרת, ולו בשל דעות קדומות של חברי הוועדה", וזה מה שאתם מכניסים למדינת ישראל ולכן אני מתנגד לזה.

דוד רותם: תודה.

דוד רותם: רבותיי, אנחנו עוד נמשיך ונדון בחוק הזה.

נסים זאב: אני מבקש להתייחס.

דוד רותם: אני לא יכול.

דוד רותם: אני צריך לסיים את הישיבה.

דוד רותם: אנחנו כבר עשר דקות אחרי הזמן.

נסים זאב: תמיד כשאני צריך לדבר אין זמן.

דוד רותם: אתה תלך ותבוא, תלך ותבוא ואנחנו נשמור לך את התור בקופת חולים.

דוד רותם: ככה זה.

דוד רותם: כאן זה לא קופת חולים.

דוד רותם: אנחנו נמשיך ונדון בחוק הזה.

דוד רותם: בסופו של דבר החוק הזה יאושר כי הציונות תנצח.

דוד רותם: תודה רבה.